# data[].attributes.headline
Архип Гришко

# data[].attributes.subject
Архип Гришко

# data[].attributes.attachment_link.title
Історія танцю в живописі

# data[].attributes.headline
Пужас Олександр 

# data[].attributes.subject
Пужас Олександр 

# data[].attributes.body
https://www.canva.com/design/DAGhWGTKvIQ/AMHX55KTqEEifATi3oHgpg/view?utm_content=DAGhWGTKvIQ&utm_campaign=designshare&utm_medium=link2&utm_source=uniquelinks&utlId=h9820995120

# data[].attributes.headline
Шаповалова Ангеліна 

# data[].attributes.subject
Шаповалова Ангеліна 

# data[].attributes.attachment_link.title
Історія танцю в живописі(муз 04.03)

# data[].attributes.headline
Михайлюк Вероніка

# data[].attributes.subject
Михайлюк Вероніка

# data[].attributes.attachment_link.title
 Історія танцю в живописі

# data[].attributes.headline
Альона Чорняк 

# data[].attributes.subject
Альона Чорняк 

# data[].attributes.body
https://docs.google.com/presentation/d/1t6vfjTQi9E-3eSpkaj3tSFubh9KOJyKmLU1V20i8xH4/edit?usp=drivesdk

# data[].attributes.headline
Демянко Злати

# data[].attributes.subject
Демянко Злати

# data[].attributes.attachment_link.title
Історія танцю в живописі

# data[].attributes.headline
Калько Валерії

# data[].attributes.subject
Калько Валерії

# data[].attributes.attachment_link.title
Презентация Microsoft Office PowerPoint (8)

# data[].attributes.headline
Слайд-шоу "Три поради

# data[].attributes.subject
Слайд-шоу "Три поради

# data[].attributes.body
Ендрю Ллойд Веббер — видатний британський композитор, який змінив уявлення про музичний театр. Народившись у 1948 році в родині музикантів, він з раннього дитинства захоплювався мистецтвом і вже в юності почав писати власні композиції.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Барон Карл Мария Фридрих Август (Эрнст) фон Вебер ( нем. Carl Maria von Weber; 18 или 19 ноября 1786 г., Ойтин - 5 июня 1826 г., Лондон) - немецкий композитор, дирижёр, пианист, музыкальный писатель, вместе с Гофманом является основоположником немецкой романтической оперы, предшественник Вагнера.

Один из первых композиторов-романтиков, создатель немецкой романтической оперы, организатор национального музыкального театра. Музыкальные способности Вебер унаследовал от отца, оперного капельмейстера и антрепренёра, игравшего на многих инструментах. Детство и юность прошли в странствиях по городам Германии. В молодости абсолютно не прошёл систематически строгую музыкальную школу.

Первым учителем игры на фортепиано, у которого Вебер занимался достаточно продолжительное время, был Иоганн Петер Хойшкель, затем по теории - Михаэль Гайдн, уроки брал и у Георга Фоглера (аббата Фоглера).

В 1798 году появились первые произведения Вебера - маленькие фуги. Затем Вебер был учеником органиста Кальхера в Мюнхене. Более основательно теорию композиции впоследствии прошёл с аббатом Фоглером, имея товарищами по занятиям Джакомо Мейербера и Готфрида Вебера; одновременно занимался на фортепиано у Франца Лауски. Первым сценическим опытом Вебера была опера "Die Macht der Liebe und des Weins" (Сила любви и вина), написанная им в 12 лет. Хотя он в ранней молодости и писал много, но первый успех выпал на его оперу о немой лесной девушке "Das Waldmädchen" (1800 г.). Опера 14-летнего композитора была дана во многих городах Европы - Фрайберге, Вене, Праге, в России - в Петербурге. Впоследствии Вебер переработал эту оперу, которая, под названием "Сильвана", долго держалась на многих оперных германских сценах.

Написав оперу "Peter Schmoll und seine Nachbarn" (Петер Шмоль и его соседи, 1802 г.), симфонии, фортепианные сонаты, кантату "Der erste Ton", оперу "Абу Гассан" (1811 г.), он дирижировал оркестром в разных городах и концертировал.

1804 г. - работал как дирижёр оперных театров ( Бреслау, Бад Карлсруэ, Штутгарт, Мангейм, Дармштадт, Франкфурт, Мюнхен, Берлин).

1805 г. - написал оперу " Рюбецаль" по сказке И. Музеуса.

1810 г. - опера "Сильвана".

1811 г. - опера "Абу-Гассан".

1813 г. - возглавил оперный театр в Праге.

1814 г. - становится популярным после сочинения воинственных песен на стихи Теодора Кёрнера: "Lützows wilde Jagd", "Schwertlied" и кантаты "Kampf und Sieg" ("Битва и победа") (1815) на текст Вольбрука по случаю битвы при Ватерлоо. Написанные затем в Дрездене юбилейная увертюра, мессы в es и g, кантаты имели гораздо меньший успех.

1817 г. - стал главным придворным капельмейстером Саксонской королевской капеллы в Дрездене, помимо этого возглавлял оперу Саксонского придворного театра и до конца жизни руководил ими.

1819 г. - ещё в 1810 году Вебер обратил внимание на сюжет "Фрейшютца" ("Вольный стрелок"); но только в этом году он начал писать оперу на этот сюжет, обработанный Иоганном Фридрихом Киндом. "Фрейшютц", поставленный в 1821 г. в Берлине под управлением автора, вызвал фурор, и слава Вебера достигла своего апогея. "Наш стрелок попал прямо в цель" - писал Вебер либреттисту Кинду. Бетховен, удивлённый произведением Вебера, говорил, что он не ожидал этого от столь мягкого человека и что Веберу следует писать одну оперу за другой.

До "Фрейшютца" в том же году была поставлена "Прециоза" Вольфа, с музыкой Вебера.

В 1821 году давал уроки по теории композиции Юлиусу Бенедикту, которому королева Виктория, за его талант, позднее пожалует дворянский титул.

1822 г. - по предложению Венской оперы композитор написал "Эврианту" (в 18 месяцев). Но успех оперы был уже не столь блестящий, как "Фрейшютца".

Могила Вебера в Дрездене

Последним произведением Вебера была опера " Оберон", для представления которой он отправился в Лондон, уже будучи больным туберкулезом, и умер в доме дирижёра Джорджа Смарта вскоре после премьеры.

Памятник К. М. фон Веберу в Дрездене

Вебер считается композитором, глубоко понимавшим склад немецкой национальной музыки и доведшим немецкую мелодию до высокого художественного совершенства. Он в течение всей своей деятельности оставался верен национальному направлению, и в его операх лежит тот фундамент, на котором Вагнер построил "Тангейзера" и "Лоэнгрина". В особенности в "Эврианте" охватывает слушателя именно та музыкальная атмосфера, которую он ощущает в произведениях Вагнера среднего периода. Вебер является представителем романтического оперного направления, которое в двадцатых годах XIX столетия было в такой силе и которое в позднейшее время нашло последователя в Вагнере.

Талант Вебера ярко проявляется в его трёх последних операх: " Вольном стрелке ", "Эврианте" и "Обероне". Она чрезвычайно разнообразна. Драматические моменты, любовные, тонкие черты музыкального выражения, фантастический элемент - все было доступно широкому дарованию композитора. Самые различные образы очерчены этим музыкальным поэтом с большой чуткостью, редким выражением, с мелодичностью. Патриот в душе, он не только разрабатывал народные мелодии, но и создавал свои в чисто народном духе. Изредка его вокальная мелодия в скором темпе страдает некоторой инструментальностью: она как будто написана не для голоса, а для инструмента, которому технические трудности более доступны. Как симфонист, Вебер владел оркестровой палитрой в совершенстве. Его оркестровая живопись полна воображения и отличается своеобразным колоритом. Вебер - по преимуществу композитор оперный; симфонические произведения, писанные им для концертной эстрады, далеко уступают его оперным увертюрам. В области песни и инструментальной камерной музыки, а именно фортепианных сочинений, этот композитор оставил замечательные образцы.

Веберу также принадлежат неоконченная опера "Три Пинто" (1821 г., завершена Г. Малером в 1888 г.).

1861 г.- Веберу воздвигнут памятник в Дрездене, работы Эрнста Ритшеля.

Макс Вебер, его сын, написал биографию своего знаменитого отца.

Портрет Карла Марии фон Вебера (1825)

Симфония № 1 до мажор, op.19 (1806/07)

Симфония № 2 до мажор, б/о (1807)

Увертюра к опере Петер Шмоль, ор. 8 (1807)

Увертюра "Повелитель духов", ор. 27 (1811)

Юбилейная увертюра ор. 59 (1818) и др.

Концерт № 1 для фортепиано с оркестром до мажор, соч. 11 (1810)

Концерт № 2 для фортепиано с оркестром ми-бемоль мажор, соч. 32 (1812)

Концерт для фагота с оркестром фа мажор ор. 75 (1811; вторая редакция - 1822)

Концерт № 1 для кларнета с оркестром фа минор ор. 73 (1811)

Концерт № 2 для кларнета с оркестром ми-бемоль мажор, ор. 74 (1811)

"Гранд попурри" для виолончели с оркестром ре мажор, op. 20 (1808)

Концертино для кларнета с оркестром ми-бемоль мажор, ор. 26 (1811)

Концертино для валторны с оркестром ми минор, op. 45 (1806; вторая редакция - 1815)

Концертная пьеса для фортепиано с оркестром фа минор ор. 79 1821)

Анданте и рондо для фагота с оркестром до минор, ор. 35 (1813) и др.

Кантата "Der erste Ton" для хора и оркестра ор. 14 (1808; вторая редакция - 1810)

Кантата "Kampf und Sieg" для солистов, хора и оркестра ор. 44 (1815)

Юбилейная кантата к 50-летию правления короля Саксонии Фридриха Августа I для солистов, хора и оркестра ор. 58 (1818)

Месса № 1 для солистов, хора и оркестра (для именин короля Саксонии Фридриха Августа I) ор. 75a (1817-1818)

Месса № 2 "Юбилейная" для солистов, хора и оркестра op. 76 (1818-1819) и др.

Соната № 1 до мажор op. 24 (1812)

Соната № 2 ля-бемоль мажор op. 39 (1816)

Соната № 3 ре минор op. 49 (1816)

Соната № 4 ми минор op. 70 (1822)

Вариации "Шёне Mинка"(нем. Schöne Minka), op. 40 J. 179 (1815) на тему украинской народной песни "Їхав козак за Дунай"

Рондо "Приглашение к танцу" ре-бемоль мажор op. 65 (1819) и др.

Шесть сонат для скрипки ор. 10b (1810)

Семь вариаций для кларнета и фортепиано op.33 J.128 "Вариации Сильваны" (1811)

Большой концертный дуэт для кларнета и фортепиано ми-бемоль мажор, op. 48 (1816)

Трио для флейты, виолончели и фортепиано соль минор, ор. 63 (1819)

Фортепианный квартет си-бемоль мажор ор. 18 (1806-1809)

Квинтет для кларнета и струнного квартета си-бемоль мажор, ор. 34 (1815) и др

Шотландские национальные песни (Цикл из 10 песен) б/о (1825)

Вокальный цикл "Leyer und Schwert" op. 41 (1814)

Вокальный цикл "Die Temperamente beim Verluste der Geliebten" op. 46 (1815-16)

Баллады и песни (6 песен для голоса и фортепиано), op. 47 (1816)

6 песен для голоса и фортепиано ор. 15

6 песен для голоса и фортепиано ор. 30

6 песен для голоса и фортепиано ор. 66

6 песен для голоса и фортепиано или гитары ор. 71

6 песен для голоса и фортепиано ор. 80 и др.

В честь главной героини оперы Карла Вебера "Эврианта" назван астероид (527) Эврианта, открытый в 1904 году.

В честь героини оперы Карла Вебера "Оберон" назван астероид (528) Реция, открытый в 1904 году

В честь героини оперы Карла Вебера "Прециоза" назван астероид (529) Прециоза, открытый в 1904 году.

В честь героинь оперы Карла Вебера "Абу Гасан" названы астероиды (865) Зубаида и (866) Фатме, открытые в 1917 году.

Все вышеперечисленные астероиды открыты немецким астрономом Максом Вольфом.

Вебер, Карл-Мария-Фридрих-Август // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). - СПб., 1890-1907.

Ферман В. Оперный театр. - М., 1961.

Хохловкина А. Западноевропейская опера. - М., 1962.

Кенигсберг А. Карл-Мария Вебер. - М.; Л., 1965.

Бялик М. Г. Оперное творчество Вебера в России // Ф. Мендельсон-Бартольди и традиции музыкального профессионализма: Сборник научных трудов / Сост. Г. И. Ганзбург. - Харьков, 1995. - C. 90 - 103.

Laux К. С. М. von Weber. - Leipzig, 1966.

Moser H. J. С. М. von Weber: Leben und Werk. - 2. Aufl. - Leipzig, 1955.

# data[].attributes.attachment_link.title
Вебер, Карл Мария фон - Википедия

# data[].attributes.attachment_link.description
Барон Карл Мария Фридрих Август (Эрнст) фон Вебер ( нем. Carl Maria von Weber; 18 или 19 ноября 1786 г., Ойтин - 5 июня 1826 г., Лондон) - немецкий композитор, дирижёр, пианист, музыкальный писатель, вместе с Гофманом является основоположником немецкой романтической оперы, предшественник Вагнера. Один из первых композиторов-романтиков, создатель немецкой романтической оперы, организатор национального музыкального театра.

# data[].attributes.headline
Демянко Злата

# data[].attributes.subject
Демянко Злата

# data[].attributes.body
Ендрю Ллойд Веббер — видатний британський композитор, який змінив уявлення про музичний театр. Народившись у 1948 році в родині музикантів, він з раннього дитинства захоплювався мистецтвом і вже в юності почав писати власні композиції.

Веббер — справжній новатор у жанрі мюзиклу. Він не просто створює музику, а поєднує її з драматичним змістом, використовуючи різні стилі: від класики до року та поп-музики. Його найвідоміші твори — “Привид опери”, “Кішки”, “Ісус Христос – суперзірка”, “Евіта” — стали класикою світового театру.

Його музика глибока й емоційна, здатна зачепити серце слухача. Веббер не боїться експериментувати, додаючи в свої мюзикли масштабні оркестрові аранжування, хоровий спів і складні вокальні партії.

За свою кар’єру він отримав численні нагороди, включаючи премії “Оскар”, “Греммі” та “Тоні”. Його вплив на сучасний театр важко переоцінити, адже його мюзикли вже багато десятиліть залишаються популярними по всьому світу.

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
Ендрю Ллойд Веббер

# data[].attributes.headline
Ендрю Лойд Веббер 

# data[].attributes.subject
Ендрю Лойд Веббер 

# data[].attributes.body
Біографія

Ендрю Ллойд Веббер (нар. 22 березня 1948, Лондон, Велика Британія) — один із найвидатніших композиторів сучасного мюзиклу. Він народився у музичній родині: його батько був композитором, а мати — піаністкою. Вже в дитинстві Ендрю проявив неабиякий талант до музики, а у 17 років вступив до Королівського коледжу музики.

Творчість

Веббер є автором багатьох культових мюзиклів, які здобули світове визнання. Його твори поєднують драматичний сюжет, ефектну музику та інноваційні постановочні рішення.

Найвідоміші мюзикли:

«Ісус Христос — суперзірка» (1970) — рок-опера, що переосмислює євангельську історію.

«Евіта» (1976) — мюзикл про життя першої леді Аргентини Евіти Перон.

«Кішки» (1981) — одна з найуспішніших театральних постановок усіх часів, заснована на віршах Т. С. Еліота.

«Привид опери» (1986) — шедевр Веббера, який досі залишається найкасовішим мюзиклом в історії.

«Любов ніколи не вмирає» (2010) — продовження «Привида опери».

Стиль і вплив

Музика Веббера поєднує різні жанри: рок, оперу, класичну музику та поп. Його мюзикли відзначаються мелодійністю, драматичністю та емоційною глибиною. Веббер також використовує ефектні сценографічні рішення, що робить його постановки видовищними.

Визнання і нагороди

Ендрю Ллойд Веббер отримав численні нагороди, серед яких:

Оскар за пісню «You Must Love Me» з мюзиклу «Евіта» (1996).

Греммі за найкращий мюзикл.

Тоні за видатні театральні постановки.

Золотий глобус за музику до кінофільмів.

У 1992 році Веббер отримав титул лицаря, а у 1997 році став пером і отримав звання барона Ллойд-Веббера з Саут-Рестона.

Значення для світової культури

Ендрю Ллойд Веббер зробив величезний внесок у розвиток мюзиклу як жанру. Його роботи поставлені на Бродвеї та Вест-Енді, а також адаптовані в кіно. Його музика залишається популярною, а мюзикли про

довжують збирати аншлаги по всьому світу.

# data[].attributes.headline
Батьки Е. Ллойда Веббера — композитор Вільям Ллойд Веббер та піаністка-вчителька Джін Джінстоун Ллойд Веббер. Композитором став також молодший брат — Юліан Ллойд Веббер. Вчився в Оксфордському університеті, проте не закінчив його.

# data[].attributes.subject
Батьки Е. Ллойда Веббера — композитор Вільям Ллойд Веббер та піаністка-вчителька Джін Джінстоун Ллойд Веббер. Композитором став також молодший брат — Юліан Ллойд Веббер. Вчився в Оксфордському університеті, проте не закінчив його.

# data[].attributes.headline
Батьки Е. Ллойда Веббера — композитор Вільям Ллойд Веббер та піаністка-вчителька Джін Джінстоун Ллойд Веббер. Композитором став також молодший брат — Юліан Ллойд Веббер. Вчився в Оксфордському університеті, проте не закінчив його.

# data[].attributes.subject
Батьки Е. Ллойда Веббера — композитор Вільям Ллойд Веббер та піаністка-вчителька Джін Джінстоун Ллойд Веббер. Композитором став також молодший брат — Юліан Ллойд Веббер. Вчився в Оксфордському університеті, проте не закінчив його.

# data[].attributes.headline
Архіп Гришко

# data[].attributes.subject
Архіп Гришко

# data[].attributes.body
Ендрю Ллойд Веббер — один із найвидатніших композиторів мюзиклів у історії. Його творчість охоплює понад 50 років і включає такі знакові роботи:

«Ісус Христос — суперзірка» (1970) — революційна рок-опера про останні дні життя Христа.

«Евіта» (1976) — історія Еви Перон, першої леді Аргентини, з відомою піснею "Don't Cry for Me Argentina".

«Коти» (1981) — один із найпопулярніших мюзиклів усіх часів, заснований на віршах Т.С. Еліота.

«Привид Опери» (1986) — найуспішніший мюзикл Веббера, який досі йде на сценах по всьому світу.

Його стиль поєднує класичну музику, рок, джаз та поп, що зробило мюзикли доступними для широкої аудиторії. Веббер отримав безліч нагород, зокрема «Тоні», «Греммі» та «Оскар».

# data[].attributes.headline
Шаповалова Ангeліна

# data[].attributes.subject
Шаповалова Ангeліна

# data[].attributes.body
Ендрю Ллойд Вeббeр – британський коmпозитор, що став лeгeндою mюзиклу. Народився 1948 року в Лондоні в mузичній сіm’ї. Ужe в шість років писав пeрші твори.

Його найвідоmіші mюзикли: "Привид Опeри", "Кішки", "Ісус Христос – супeрзірка", "Евіта". Вeббeр поєднує класику, рок і поп, створюючи emоційні meлодії, які захоплюють глядачів.

Він отриmав Оскар, Грemmі, Тоні та Еmmі, а також титул лорда. Вeббeр активно підтриmує mолодих mитців і продовжує впливати на світ тeатру.

# data[].attributes.headline
Михайлюк Вероніка

# data[].attributes.subject
Михайлюк Вероніка

# data[].attributes.body
Е.Л.Веббер - народився в Україні, його творення охоплюють дуже багато жанрів. Веббер вважається майстром робіт які характеризуються емоційною насиченістю та яскравими колоритмами. Також він намагається працювати над збереженням та популяризацією нашої української культури, співпрацюючі з різними видатними культурними проектами. Його стиль та зв'язок із традиційним середовищем роблять його видатно людиною в українському мистецтві.

# data[].attributes.headline
Харченко Данііл

# data[].attributes.subject
Харченко Данііл

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
готичний вітраж

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.alternative_text
будинок в стилі постімпресіонізму