# data[].attributes.body
Her kan du læse de danske tekster, som indgår i JEANNE D'ARC før eller efter, at du ser forestillingen.

# data[].attributes.body
Jeanne d’Arc – også kendt som jomfruen fra Orléans  var en 13-årig fransk bondepige (1412–1431), der ifølge hende selv fik et kald fra Gud om at lede Frankrig til sejr i krigen mod England. Et ungt menneske, kaldet til krig. Som tak endte hun sine dage på bålet, brændt som heks for sine (helte)gerninger.

Senere blev hun erklæret helgen i den katolske kirke  – og bruges i dag som symbol på frihed, både i religiøse sammenhænge og i højreradikal politik.

# data[].attributes.body
Den oprindelige italienske opera af Verdi mixes med danske tekster skrevet af poeter, aktivister og dramatikere:  Elias Sadaq, Ursula Andkjær Olsen, Manilla Ghafuri, Mycelium og Alexandra Moltke Johansen. Her kan du læse om dem.

# data[].attributes.attachment_caption
Jeanne d'Arc er blevet afbilledet i malerier, film og bøger. Her af Jean-Auguste-Dominique Ingres "Jeanne d'Arc ved kroningen af ​​Kong Karl VII i Reims Katedral" (1854). Foto https://collections.louvre.fr/ark:/53355/cl010065747

# data[].attributes.headline
Hvem var Jeanne d’Arc? Den lidt længere version.

# data[].attributes.subject
Hvem var Jeanne d’Arc? Den lidt længere version.

# data[].attributes.body
Jeanne d’Arc, også kendt som jomfruen fra Orléans, var en fransk bondepige (1412–1431), der som 13-årige ifølge hende selv fik et kald fra Gud om at lede Frankrig til sejr i krigen mod England under Hundredårskrigen (1337-1453). Det lykkedes hende at blive indskrevet i hæren som 17-årig. Der er uvist, hvor meget hun reelt kæmpede som soldat, men at hun indgød kampgejst og inspirerede til modstand, er ret sikkert. Der fandtes på den tid en myte om, at en jomfru skulle befri Frankrig. Derfor blev hun set som et religiøst symbol på snarlig sejr blandt borgerne og de kæmpende soldater.

Jeanne d’Arc var med, da byen Orléans, lidt mere end 100 km udenfor Paris, blev befriet den 8. maj 1429. Det var den første store og afgørende sejr for franskmændene, der blev vendepunktet for krigen, fordi Orléans var den sidste forsvarslinje for den franske kronprins Karl 7. Efter sejren kunne kronprinsen endelig blive kronet ved en ceremoni i domkirken i Reims. Derefter var Frankrig ikke længere underlagt det engelske kongedømme. Æren for byens befrielse og kroningen af Karl 7. tilfaldt Jeanne d’Arc.

Trods Jeanne d’Arcs tro kamp for at bringe Karl 7. til magten blev hun erstattet af nye rådgivere, som ikke gik til de engelskbesatte områder med lige så stor krigsgejst, som Jeanne d’Arc. Med en mindre hær red Jeanne d’Arc derfor i kamp, men blev omringet, fængslet og solgt til englænderne i 1430. I 1431 blev hun dømt skyldig i bl.a. kætteri pga. hendes fortælling om, at Gud havde talt til hende gennem en engel og to helgener og bedt hende gå i krig for Frankrig. Som straf blev hun brændt på bålet.

22 år efter Jeanne d’Arcs bestialske død besejrede Frankrig endelig englænderne ved det afgørende slag i 1453. Tre år senere blev Jeanne d’Arcs dom omgjort, og hun blev i 1456 udnævnt til martyr i den katolske kirke. Langt senere i 1920 blev hun erklæret helgen. Der findes i dag statuer af Jeanne d’Arc spredt over hele Frankrig, der afholdes flere årlige festivaler navngivet efter hendes, og hun benyttes bredt som symbol på frihed. Det sker både i religiøse sammenhænge og ved politiske sammenkomster. Den højreradikale politiker Marine Le Pen benytter for eksempel Jeanne d’Arc som nationalistisk maskot.

# data[].attributes.headline
Kunstnerisk direktør på SORT/HVID Nathalie Mellbye er iscenesætter og scenograf på Jeanne d'Arc. Her ser du hendes skitser til kostumetegninger, som kostumier Hanne Mørup arbejder ud fra. 

# data[].attributes.subject
Kunstnerisk direktør på SORT/HVID Nathalie Mellbye er iscenesætter og scenograf på Jeanne d'Arc. Her ser du hendes skitser til kostumetegninger, som kostumier Hanne Mørup arbejder ud fra. 

# data[].attributes.body
Nathalie Mellbye fortæller om arbejdet med kostumerne:

Den romantiske forestilling om Jeanne d’Arc, bondepigen i uskyldighedens hvide bomuldskjole på marken som 13-årig, er næsten ikonisk forankret i vores kollektive billede af Jomfruen fra Orléans.

Den unge Jeanne, som modtog syner fra Gud og visioner om, at hun skulle lede Frankrigs hær til sejr over England; en ungkvinde, der ifører sig en mandlig uniform - rustningen -klipper sit hår af og giver afkald på sine kødelige drifter for Gud og kongeriget.

Dette romantiske billede af ikonet Jeanne har inspireret utallige kunstnere: fra fashion shoots til queerfeministiske fortolkninger. Samtidig er hun indprentet i vores bevidsthed som den uskyldsrene skikkelse, brændt på bålet som heks - formidlet gennem utallige malerier og smukke filmiske gengivelser.

I vores adaptation arbejder vi bevidst med det genkendelige og ikoniske i genfortællingen om jomfruen i rustning. Samtidig nedbryder vi tidens grænser og skaber en samtale på tværs af århundreder - hvor rustning møder militærstøvler, hvor Dr. Martins og Adidas møder ringbrynjer. Vi leger med samtidens mode og middelalderens historiske ekko.

# data[].attributes.headline
Komponist SØS Gunver Ryberg fortæller om den musikalske bearbejdning af  Giuseppe Verdis opera Giovanna d’Arco fra 1845

# data[].attributes.subject
Komponist SØS Gunver Ryberg fortæller om den musikalske bearbejdning af  Giuseppe Verdis opera Giovanna d’Arco fra 1845

# data[].attributes.body
Det er umuligt at ignorere, at operaens historie primært er skrevet af mandlige komponister, og at kvindelige figurer er formet gennem mandlige perspektiver og udfra komponisternes/librettistens samtid. I fortællingerne mangler kvinder rettigheder og handlekraft. Det gør genren både problematisk og nødvendig at arbejde kritisk med. Hvis klassikerne skal overleve, må vi turde bearbejde dem, give karaktererne en nutidig stemme og vi må finde vores egen Jeanne d’Arc som en karakter, der kan spejle vores tid og de kampe, vi står i nu.

I vores version har jeg givet Jeanne en stemme, hvor hun ikke skildres længere gennem de mandlige autoriteter, der traditionelt definerer hende. Jeg har arbejdet konkret med materialet ved at klippe arier sammen på tværs af roller og give hende passager, der oprindeligt var skrevet til kongen og faderen, så hendes perspektiv træder frem som centrum i fortællingen. Verdipassagerne bliver forskudt, gentaget og brudt op, så hun ikke længere fremstår som en ren martyrfigur, men som en kompleks og nutidig karakter med egen vilje.

Musikalsk har jeg flyttet hende ud af den traditionelle heroiske klang og ind i et mere sårbart og performativt rum, hvor stemmen kan skifte mellem sang og spoken word. Koret fungerer ikke kun som baggrund, men som et kollektivt spejl, hvor flere versioner af Jeanne eksisterer samtidig. Musikken jeg arbejder med skaber en anderledes emotionel dybde end Verdi. Jeg har komponeret et univers, som jeg synes afspejler vores samtid og vi bevæger os i noget som er meget mere mørkt,  voldsomt, råt og samtidig sårbart. Dramaturgisk har vi (Nathalie Mellbye,  Anja Behrens og jeg) arbejdet med at fjerne den lineære heltefortælling, og i stedet lade hende stå i spændingsfeltet mellem styrke, tvivl og modstand, så hun fremstår som en figur, der taler direkte ind i vores samtid og ikke som et historisk ikon, men som en levende krop og stemme, der kæmper for retten til at definere sig selv, men som også stiller spørgsmål ved krigsførelse som heltedåd.

# data[].attributes.body
Jeanne d’Arc: heks eller helgen, Aase Thomassen, selvudgivet 2020

Jeanne d’Arc: kriger, kætter, helgeninde, Kirsten Grubb Jensen, Alfa 2011

Eva & Jeanne, Ditte Holm Bro, Lindhardt og Ringhof 2025

Artikler fra Kristeligt Dagblad:
Jeanne d'Arc (ca. 1412 - 1431) - Kristendom.dk

De 10 vigtigste ting at vide om Jeanne d'Arc | Kristeligt Dagblad

Frankrig fejrer 100-året for besværlig helgen | Kristeligt Dagblad

Franske politikere strides om Jeanne d'Arc | Kristeligt Dagblad

Hvem tilhører Jeanne d'Arc? | Kristeligt Dagblad

Litteratur fra forfatterne:

Elias Sadaq:

Djinn, digtsamling, Gyldendal 2024

GADESTREGER, digtsamling, eget forlag

Den unge Elias’ lidelser, teatermonolog fremført på Folketeatret 2021

Manilla Ghafuri:

Taler af Manilla Ghafuri

Ursula Andkjær Olsen:

Lulus sange og taler, digtsamling, Arena og Lindhardt & Ringhof 2000

Atlas over huller i verden, digtsamling, Gyldendal 2003

Havet er en scene, digtsamling, Gyldendal 2008

vi rus salve, et visuelt digt i samarbejde med billedkunstner Stense Andrea Lind-Valdan, Gyldendal 2016

Mit smykkeskrin, samarbejde med billedkunstner Sophia Kalkau 2020

Transformationsmanualen og Æsken med forvandlinger, poesi og spil, samarbejde med billedkunstner Sophia Kalkau, 2025

Mycelium:

3 bidrag til En anden økologi – Antikapitalistisk håndbog, red. Tobias Dias og Kristoffer Balslev Willert, Antipyrine 2025

Alexandra Moltke Johansen:

Stykker om magt - Komedie, tragedie, heltedigt, samling af hendes tre dramatiske værker Sange for freden, Den store ekspedition og librettoen Myte om mørke, Kronstork 2021

Animal, roman, Gladiator 2022

# data[].attributes.body
f. 1994. Digter og uddannet dramatiker fra Scenekunstskolen i Aarhus. Hans gennembrud var digtsamlingen og senere teaterforestillingen Djinn, en, med hans egne ord, ”digtsamling om besættelse og begær”, og om en muslimsk opvækst som queer. Digtsamlingen er udgivet på Gyldendal i 2024, mens hans dramatisering af den blev opført på Blaagaard Teater i efteråret 2025.

# data[].attributes.body
f. 1970. Debuterede med Lulus sange og taler i 2000. Siden har hun udgivet adskillige digtbøger, romaner, genrehybrider af lyrik, foto, broderi og spil i samarbejde med andre kunstnere, og også operalibrettoer og dramatik – blandt andet med et bidrag til MENS SOLEN BRÆNDER på SORT/HVID. I 2017 fik hun tildelt Statens Kunstfonds livsvarige hædersydelse.

# data[].attributes.body
f. 1993. Menneskerettighedsaktivist og har modtaget Menneskerettighedsprisen fra Rådet for Menneskerettigheder i 2022 for sin indsats mod diskrimination af etniske minoriteter i Danmark. Siden 2015 har hun deltaget aktivt i flygtningedebatten og har holdt taler ved bl.a. Folketingets åbning og til stordemonstrationen ”Alle på gaden for et frit Palæstina” i oktober 2024. Hun er selv tidligere flygtning fra Afghanistan og er medstifter af velgørenhedsforeningen ANaR, Afghan Network and Resources, som støtter den afghanske civilbefolkning.

# data[].attributes.body
Mycelium er et kunstnerisk, aktivistisk kollektiv, som skriver og laver performances. De beskæftiger sig med klimakatastrofe, poesi og politik, hekse, økologi og antikapitalisme og fremstår altid anonymt og maskerede som modstand mod individualismen og egoet.

# data[].attributes.body
f. 1988. Dramatiker uddannet fra Den Danske Scenekunstskole i 2016. Hun har skrevet til små og store scener til både børn og voksne, ofte med en understrøm af urmyter, ritualer og fabler. Selv skriver hun ”Jeg skriver med en naiv tro på at teatret vil give os modet og kraften til at forandre et kedeligt, brutalt og forældet samfund.” (alexandramoltke.dk) Foruden sit dramatiske virke, har hun også udgivet to romaner og arbejder (klima)aktivistisk bl.a. som en del af Forfattere ser grønt.

# data[].attributes.headline
Det spørgsmål har vi stillet medvirkende, kunstneriske kræfter og andre med tilknytning til forestillingen.

# data[].attributes.subject
Det spørgsmål har vi stillet medvirkende, kunstneriske kræfter og andre med tilknytning til forestillingen.

# data[].attributes.body
Se deres svar her:

# data[].attributes.body
Kunstnerisk direktør på Sort/Hvid og iscenesætter og scenograf på JEANNE D'ARC.

"Det er meget priviligeret at kunne sige: Jeg vil ikke kæmpe. Jeg vil gerne være pacifist"

# data[].attributes.attachment_link.title
Nathalie Mellbye: Vil du gå i krig for retfærdighed?

# data[].attributes.attachment_link.description
Vil du gå i krig for retfærdighed? Det spørgsmål har vi stillet til Nathalie Mellbye, Sort/Hvids kunstneriske direktør og iscenesætter og scenograf på operaen Jeanne d'Arc, på Sort/Hvid den 24. april til 22. maj 2026. Læs mere: JEANNE D'ARC - Sort/Hvid.

# data[].attributes.body
Dramatiker og forfatter, har bidraget med tekst til JEANNE D'ARC.

"Jeg kan mærke, at jo ældre jeg bliver, så bliver jeg mere og mere i tvivl omkring spørgsmålet. For hvad er retfærdighed i virkeligheden også?"

# data[].attributes.attachment_link.title
Elias Sadaq: Vil du gå I krig for retfærdighed?

# data[].attributes.attachment_link.description
Vil du gå i krig for retfærdighed? Det spørgsmål har vi stillet til Elias Sadaq, der er en af forfatterne til tekster til operaen Jeanne d'Arc på Sort/Hvid den 24. april til 22. maj 2026. Læs mere: JEANNE D'ARC - Sort/Hvid

# data[].attributes.body
Dramatiker, forfatter og aktivist, har bidraget med tekst til JEANNE D'ARC.

Krigen er et monster
Den galopperer hen over kloden med lange lodne ben og sluger og knuser menneskekroppe, som var de insekter. Krigen lever af ængstelige hjerter. Af loyale hjerter. Af idealistiske, altopofrende, sadistiske, sindssyge hjerter. Våbenproducenterne gnider sig i hænderne. Krig er konflikt mellem interesser, intet mere, intet andet. Ingen bærer retfærdighedens hvide fane, intet land er Guds udvalgte. Omfattende drab på uskyldige civile kan aldrig være retfærdighed.

I Ukraine lever store dele af befolkningen uden varme. Jeg tænker på hvordan de holder liv i børnene, i de gamle. Hvordan de fortsætter dag efter dag, uden varme, elektricitet. Og soldaterne: nogens sønner, nogens mødre og søstre mejes ned i tusindvis, dag efter dag. Russere. Ukrainere. Jeg ser de ødelagte ansigter i avisen. Jeg hører om de grædende drenge, der tvinges ud under dronerne.

For mig er det et tænkt eksempel. Jeg tror at jeg kunne nå et punkt, hvor jeg ville gå i fængsel. Hvor jeg ville gå i åben kamp for min overbevisning, for mine værdier. Hvad er alternativet? Hvad lever vi for, hvis ikke for kærligheden og solidariteten og samhørigheden? Hvad er den værd, kærligheden, hvis ikke alting? At dø i kamp er en god død. Men at gå i kamp er ikke at gå i krig.

Ikke-voldelig modstand er den voldelige modstand overlegen. Både moralsk og i praksis, dette er empirisk bevist. Denne modstandskamp er aktiv, men den er ikke krig. Jeg vil ikke gå i krig. Jeg vil ikke slå ihjel. Så hvordan vil jeg kæmpe? Hvordan ser mine våben ud?

Mit skjold er ikke gjort af jern, mit skjold er gjort af fortællinger. Det er her ånden kommer ind i billedet. Man bliver vanvittig, hvis man stirrer monstret i øjnene for længe. Monstret med sit hvide, flammende, skrækindjagende blik. Så jeg ser ned på mit skjold, jeg flygter ind i fortællingerne. Ja, jeg flygter, jeg kan anbefale dette! Løb så hurtigt I kan. Forsvind helt ind i de andre verdener. Og hent inde i disse verdener vidunderlige gaver. Find herinde jeres sværd: håbet, ja, det gode gamle. Troen på at verden kan omformes. Mit sværd er denne tro, jeg trækker det op af fortællingerne. Det er ikke det største sværd, temmelig rustent, skinner ikke klart og blændende, men det findes. Troen på, at dét, jeg gør, har betydning. At mine handlinger kan føre flere med sig. At denne verden er til forhandling. Uden den tro kan miraklet ikke finde sted. Uden handlinger svinder håbet ind.

Handlinger må der til. At føre fred er en aktiv handling. Som mine venner i Forfattere ser Grønt skriver:
Hvem har bildt os ind at fred ikke er en handling?
Jeg tænker på at føre fred, at holde hus, at holde hånd

At luge bede, plante gulerødder. At lære sine børn at læse, lære dem at cykle. At bygge læhegn, at skrive digte, at bage brød. At føre denne verden videre, videre.

Hvis håbet svinder ind, hvis håbet bliver væk, finder jeg det hos mine børn. De taler med fuglene, stoler på det gode, lever frit mellem alle verdener; det er børnene, der bringer os sværdene. Og sværdene ville blive til støv, hvis vi begyndte at slå ihjel. Og skjoldene ville blævre, ville ikke længere kunne beskytte os mod monstrets flammende blik.

# data[].attributes.body
Menneskerettighedsaktivist og debattør, har bidraget med tekst til JEANNE D'ARC.

Vil jeg gå i krig for retfærdighed?

Jeg er vokset op med krig som baggrundsstøj – den samme dominerende sang, der kører på repeat igen og igen.

Jeg er født i Afghanistan, et land hvor krig ikke er et spørgsmål om hypotese eller moralfilosofi. Det er virkelighed. Noget der former hverdage, familier og fremtider.

Jeg har set, hvad krig gør ved mennesker. Hvad den gør ved forældre. Ved børn. Ved samfund. Ved mig selv.

Derfor er spørgsmålet om at gå i krig for retfærdighed ikke let for mig at svare på.

Vi må aldrig adskille krig fra krigens ofre. For hvem definerer retfærdighed i krig? Og hvem betaler prisen for den?

Jeg har set krige blive ført i retfærdighedens navn – og efterlade ødelagte liv. Jeg har set bomber falde i frihedens navn. Jeg har set interventioner blive forklaret som nødvendighed.

Men jeg har også set mennesker kæmpe for retfærdighed uden våben.

Mennesker, der organiserer sig. Mennesker, der dokumenterer forbrydelser. Mennesker, der protesterer. Mennesker, der beskytter hinanden.

Min egen kamp har aldrig været med våben. Hvis jeg skal være helt ærlig, har jeg nogle gange ønsket, at den var. At man kunne dræbe ondskaben og være færdig med den.

Men mennesker er ikke onde. Det er systemer, der bliver livsfarlige.

Min kamp har været med ord, organisering og solidaritet.