# data[].attributes.headline
Найкращі фільми тисячо

# data[].attributes.body
Найкращі фільми тисячоліття

# data[].attributes.headline
1-місце "втеча з Шоушенка"

# data[].attributes.subject
1-місце "втеча з Шоушенка"

# data[].attributes.body
В основу культової драми «Втеча з Шоушенка» лягла повість Стівена Кінга «Ріта Хейворт з Шоушенка». Дії фільму розгортаються в кінці 50-х років минулого століття. Молодого фінансиста Енді Дюфрейна за подвійне вбивство засуджують до довічного ув'язнення, але він категорично заперечує свою причетність до злочину. Свій термін Енді відправляється відбувати в одну з найвідоміших в'язниць - Шоушенк, з якої ще нікому не вдавалося втекти. У в'язниці хлопець стикається з суворими реаліями тюремного світу, світу, де немає місця жалю, а навколо тільки жорстокість. Енді неодноразово ставав жертвою сексуальних домагань, але він пручається до останнього. Незабаром тюремне життя Дюфрейна трохи налагоджується, і він навіть знаходить собі друга, яким став чорношкірий ув'язнений Ред...Один з небагатьох фільмів - "Втеча з Шоушенка" - заслуговує перегляду та осмислення

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Втеча з Шоушенка" ( англ. The Shawshank Redemption; буквально "Спокута (врятування) Шоушенком") - американський фільм- драма 1994 року, знятий режисером Френком Дарабонтом за повістю Стівена Кінга "Ріта Гейворт і втеча з Шоушенка" ( англ. Rita Hayworth and Shawshank Redemption).

Станом на 31 грудня 2023 року займає 1-шу позицію у списку 250 найкращих фільмів за версією IMDb.

Молодий банківський працівник Енді Дюфрейн звинувачений у вбивстві своєї дружини і її коханця, якого він не скоював. Але усі докази проти нього - його засуджують до двох довічних термінів тюремного ув'язнення. Після вироку його поміщають до Шоушенка - однієї з найпохмуріших в'язниць Нової Англії. Начальник в'язниці Семюел Нортон демонструє показову релігійність, що не заважає йому займатися темними справами. Головний охоронець-садист Байрон Гедлі вже в першу ніч забиває на смерть одного з ув'язнених, які прибули разом з Дюфрейном. Незабаром Дюфрейн стає об'єктом сексуальних домагань групи ув'язнених, відомих як "Сестри". Але важкі умови його не зломили.

Енді подружився з чорношкірим в'язнем Редом, який завдяки своїм зв'язкам доставляє до в'язниці нелегальними каналами різні товари. Навіть у в'язниці Дюфрейн знаходить застосування своїм знанням: спочатку допомагає охоронцям заповнювати податкові декларації, потім його зауважує начальник тюрми і залучає до своїх фінансових махінацій. Дюфрейн зараховує ці гроші на рахунок людини, якої ніколи не існувало в реальності. Після того, як у результаті чергового нападу "Сестер" Енді опиняється в лікарні, охоронці роблять з ватажка "Сестер" інваліда, після чого Дюфрейну дають спокій.

Дюфрейн домагається виділення грошей і книг на розширення тюремної бібліотеки, допомагає отримати освіту іншим в'язням. Енді Дюфрейн не тільки навчає їх читати і писати, але впливає на їхню душу, змушує співчувати, співпереживати.

Одного разу Енді просить Реда дістати йому плакат з акторкою Рітою Гейворт, який вішає на стіну камери. Потім Ріту змінює Мерилін Монро і, нарешті, плакат із фільму "Мільйон років до нашої ери" з Ракель Велч. Начальство в'язниці не звертає на цей факт особливої уваги, однак за постером в стіні знаходиться діра, через яку Енді збирається тікати. Причому, підготовку до втечі Енді починає ледь почавши відбувати ув'язнення у в'язниці. У свої плани він не посвячує навіть найкращого друга Реда. Однак розповідає про те, чим і де хотів би займатися, якби вийшов на волю.

Одного разу до в'язниці потрапляє хлопчисько Томмі Вільямс - балакун, душа компанії, любитель рок-н-ролу, якому Енді намагається допомогти, як і іншим, оскільки виявляє, що молода людина має здібності не тільки до крадіжок. Від нього Енді дізнається, що під час чергової відсидки той перебував в одній камері зі справжнім вбивцею його дружини, від якого Томмі і дізнався подробиці злочину. Енді намагається вмовити начальника в'язниці допомогти в перегляді його справи, але йому відмовляють, оскільки Енді замішаний у темні справи начальника в'язниці Шоушенка. Енді, під час розмови з начальником, ображає його і потрапляє в карцер.

Томмі, сам того не знаючи, своєю балакучістю підписав собі смертний вирок. Начальник в'язниці вбиває Томмі, інсценуючи спробу втечі. Убивство Томмі стало для Енді вирішальним поштовхом для втечі: зрозумівши, що йому ніколи не вийти з вʼязниці, Дюфрейн здійснює втечу. Із собою Енді забирає всі матеріали про афери начальника тюрми. Відвідавши банк, Енді пред'являє документи на ім'я створеної ним людини і отримує гроші директора. Матеріали про злочини керівництва Шоушенка Дюфрейн відправляє в газету. Підсумок - головний охоронець арештований, начальник в'язниці закінчує життя самогубством.

Якийсь час опісля Ред отримує чисту листівку від Енді зі штемпелем містечка неподалік від мексиканського кордону. Після чергової комісії з помилування Ред виходить на свободу. Вийшовши на свободу, Ред якийсь час працює в магазині, потім вирішує їхати до Енді. Фінальна картина - Ред босоніж йде по пляжу, віддалі на піску катер, який лагодить Енді Дюфрейн.

В оригінальному оповіданні Стівена Кінга Ред (англ. Red, Рудий) - ірландець. Попри те, що в екранізації роль Реда зіграв чорношкірий Морган Фрімен, було вирішено залишити у фільмі репліку Реда "Може бути, тому що я - ірландець", - як вдалий жарт.

В оригінальній повісті, після того, як у в'язниці дізнаються про втечу Енді, від імені Реда говориться - "В усіх фільмах про втечу з в'язниці, які я бачив, після повідомлення про втечу починають завивати сирени. Насправді нічого подібного не відбувається". У фільмі після звістки про втечу Енді Дюфрейна відразу ж починають завивати сирени.

На роль Томмі Вільямса спочатку претендував Бред Пітт.

У документах Реда, коли той з'являється перед комісією з дострокового звільнення, використане фото сина Моргана Фрімена, актора Альфонсо Фрімена. Він же кричить "Свіжа риба!", коли партію ув'язнених з Дюфрейном привозять до в'язниці.

Коли під час втечі Дюфрейн розбиває каналізаційну трубу, видно, що звідти під тиском бризкають нечистоти, проте вже в наступному кадрі Дюфрейн, перемагаючи сморід, повзе по цій трубі, і нечистот там всього по кісточку. Ймовірно, вважається, що фонтан викинув зайве з труби, і по ній стало можливо повзти.

Фільм присвячений Аллену Ґріну (Allen Greene) - близькому другові режисера. Аллен Грін помер від проблем, пов'язаних зі СНІДом незадовго до виходу фільму у світ.

Колишній начальник Менсфілдської в'язниці, де відбувалося натурне знімання фільму, Денніс Бейкер - у ролі літнього ув'язненого, який сидить у тюремному автобусі позаду Томмі Вільямса.

Сюжет фільму перегукується з сюжетом класичного роману Александра Дюма-батька "Граф Монте-Крісто", який кілька разів згадується в картині.

Роб Райнер припускав на ролі Реда і Енді Дюфрейна відповідно Гаррісона Форда і Тома Круза.

Роль Енді Дюфрейна спочатку запропонували Тому Генксу. Він дуже зацікавився, але не зміг прийняти пропозицію через те, що вже був зайнятий у проєкті "Форрест Ґамп" (1994).

Роль Енді Дюфрейна також пропонували Кевіну Костнеру, але актор відмовився від пропозиції, про що згодом сильно шкодував.

Роль Томаса Вільямса зіграв канадський актор Гіл Беллоуз. Кумедно, що в телесеріалі "Еллі Мак-Біл" (1997-2002) Гіл Беллоуз грав персонажа на ім'я Вільям Томас.

Коли ми бачимо на екрані великі плани рук Енді Дюфрейна - на початку фільму він заряджає револьвер, а також пізніше, коли Енді вирізає своє ім'я на стіні своєї камери - це насправді руки режисера Френка Дарабонта, а не актора Тіма Роббінса. Ці великі плани були відзняті в процесі поствиробництва фільму і вставлені у вже знятий матеріал.

Американська гуманістична асоціація, яка захищає права тварин, спостерігала знімання сцен за участю крука. Коли необхідно було зняти епізод, в якому Брукс згодовував круку личинку, АГА заперечила цьому на тій підставі, що це жорстоко по відношенню до личинки. Для того, щоб все-таки зняти цей епізод, помічникам режисера довелося терміново шукати личинку, яка померла від природних причин. Така була знайдена, і сцена була відзнята.

Номер камери Реда - 237. Це саме число фігурує в обох екранізаціях роману Стівена Кінга "Сяйво" (кінофільм 1980 року і мінісеріал 1997 року) - там це номер кімнати готелю, в якій мешкає привид жінки. Також це число з'являється у фільмі "Залишся зі мною" (1986), знятому за оповіданням Стівена Кінга "Тіло", - там це - сума дріб'язку, зібраного чотирма юними героями ($2,37).

Двоє з ув'язнених Шоушенка носять імена Гейвуд і Флойд. Це відсилання до трилогії Артура Кларка "2001: Космічна Одіссея", сполучним героєм якої є доктор Гейвуд Флойд.

Один з персонажів, офіцер охорони в бібліотеці, носить прізвище Дікінс, що нібито є відсиланням до прізвища оператора-постановника фільму Роджера Дікінса. Однак насправді це простий збіг - персонаж на прізвище Дікінс є в оригінальному оповіданні, і він став персонажем сценарію Френка Дарабонта ще до того, як Роджер Дікінс був найнятий для знімання картини. Насправді обидва прізвища тільки вимовляються однаково, а пишуться по-різному: прізвище героя - Dekins, а прізвище оператора - Deakins.

Начальник Нортон насвистує німецький гімн "Потужна фортеця - наш Бог".

Марка пива, яке ув'язнені п'ють на даху, - Stroh's.

Фільм за участю Ріти Гейворт, який дивляться ув'язнені, - це знаменита картина Чарльза Відора "Гільда" (1946).

На бляшанці з-під льодяників, в якій Енді закопує гроші і лист, зображений океанський лайнер "Королева Марія". Такі льодяники випустила 1950 року британська компанія "Бенсонс".

Мексиканське райське містечко Сіуатанехо справді існує. Це туристське курортне місто на тихоокеанському узбережжі мексиканського штату Герреро.

Іноді корисно глядачам, для яких виконувався переклад фільму, переглядати оригінальну версію або читати книгу. Так, в англійській доріжці, коли Рудий запитує Гейвуда, за що того посадили у в'язницю, той відповідає: "Ні за що! Просто мій адвокат скотина!". Насправді в оригіналі звучить лайка: "Адвокат мене надурив!" ("Lawyer F*ck Me Up!").

Кінопремія Японії за іноземний фільм.

Премія видання "Хоті" (Японія) за іноземний фільм.

Премія видання "Маініті" (Японія) за іноземний фільм.

2 премії видання "кинемо Дзунпо" (Японія): премія редакції за іноземний фільм і премія читачів за іноземний фільм.

Премія "Студійне Кришталеве серце" на МКФ "Країна серця" (США).

Премія "Клотрудіс" (США) за чоловічу роль (Морган Фрімен).

Премія Американського Товариства кінооператорів за роботу оператора в повнометражному кінофільмі (Роджер Дікінс).

Премія "Бронзова жаба" на МКФ кінооператорского мистецтва "Камерімаж" (Польща).

Приз "Гюменітас" (США) в категорії "повнометражний кінофільм".

Премія USC (США) за сценарій (Стівен Кінг - автор, Френк Дерабонт - сценарист).

Сім номінацій на Оскар:

Найкращий фільм

Найкраща чоловіча роль (Морган Фрімен)

Найкращий адаптований сценарій

Найкраща робота оператора

Найкращий звук

Найкращий монтаж

Найкращий оригінальний саундтрек

Як це описується в Нью-Йорк Таймс, про цей фільм багато писали в статтях цієї газети 19 грудня, 2007 року, коли двоє ув'язнених здійснили втечу з в'язниці посиленого режиму Union County Jail у Нью-Джерсі. Репортери назвали цю подію "втечею у стилі Шоушенка". Ув'язнені використовували фотографію дівчини в бікіні для того, щоб заховати сліди підкопу, і залишили після себе подячну записку, підписану смайликом, адресовану охоронцеві, який, з їхніх слів, допоміг їм у втечі. Незабаром після цього охоронець вчинив самогубство.

# data[].attributes.attachment_link.title
Втеча з Шоушенка - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
"Втеча з Шоушенка" ( англ. The Shawshank Redemption; буквально "Спокута (врятування) Шоушенком") - американський фільм- драма 1994 року, знятий режисером Френком Дарабонтом за повістю Стівена Кінга "Ріта Гейворт і втеча з Шоушенка" ( англ. Rita Hayworth and Shawshank Redemption). Станом на 31 грудня 2023 року займає 1-шу позицію у списку 250 найкращих фільмів за версією IMDb.

# data[].attributes.headline
2-місце "Хрещений батько"

# data[].attributes.subject
2-місце "Хрещений батько"

# data[].attributes.body
Гангстерська сага «Хрещений батько» є одним з найкращих фільмів усіх часів. Цій картині наслідували, її цитували, нею захоплювалися частіше, ніж будь-яким іншим фільмом. Геніальна режисура Копполи, чудовий сюжет, чудово зіграні Марлоном Брандо і Аль Пачіно батько і син Корлеоне, неперевершена музика, - все це зробило «Хрещеного батька» воістину незабутнім.
Фільм розповідає про мафіозний клан Корлеоне, главою якого є Дон Віто. Вся рідня займається сімейним «бізнесом», крім молодшого сина Майкла, який щойно повернувся з армії. Він не бажає бути мафіозі, але доля не залишає йому вибору: старший брат загинув, на батька скоєно замах. Майкл Корлеоне під важким тягарем відповідальності встає на чолі сім'ї. Ми спостерігаємо за моторошними метаморфозами, що відбуваються з Майклом, вершиною яких стає його моральний крах.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
у у Вікіцитатах

"Хрещений батько" ( The Godfather) - культова гангстерська драма 1972 року режисера Френсіса Форда Копполи. Екранізація однойменного роману Маріо П'юзо, виданого в 1969 році. Слоган: "Пропозиція, від якої неможливо відмовитися". Головні ролі виконують Аль Пачіно, Марлон Брандо і Джеймс Каан.

Вважається найкращим гангстерським фільмом на думку Американського інституту кіномистецтва і одним з найкращих фільмів в історії кінематографа.

Фільм отримав три премії "Оскар": як найкращий фільм року, за найкращий адаптований сценарій П'юзо і Копполи, найкращу чоловічу роль Брандо - і ще 19 різних нагород і 17 номінацій. Також займає другу сходинку в списку найкращих фільмів за всю історію американського кінематографа, "100 років ... 100 фільмів (10 ювілейна редакція)" ( англ. AFI's 100 Years ... 100 Movies (10th Anniversary Edition)), щорічно видаваного Американським інститутом кіномистецтва, поступаючись лише кінострічці "Громадянин Кейн".

Фільм знімався протягом чотирьох місяців у середині 1971 року. Прем'єра відбулась у березні 1972 року (11 або 15 березня). При невеликому бюджеті 6 мільйонів доларів, фільм зібрав у прокаті 268,5 мільйонів.

Станом на 1 березня 2024 року фільм займає 2-гу позицію у списку 250 найкращих фільмів за версією IMDb.

Я зроблю йому пропозицію, від якої він не зможе відмовитись. (Віто Корлеоне)

Кримінальна драма, що оповідає про нью-йоркську сицилійську мафіозну сім'ю Корлеоне. 1945 рік, Нью-Йорк. Голова сім'ї, Дон Віто Корлеоне, видає заміж свою дочку. В цей час з Другої світової війни повертається його улюблений син Майкл. Майкл, герой війни, гордість сім'ї, не висловлює бажання зайнятися жорстоким сімейним бізнесом. Дон Корлеоне веде справи за старими правилами, але настають інші часи, і з'являються люди, що бажають змінити порядки. На Дона Корлеоне здійснюється замах. Добробут і навіть виживання самої сім'ї поставлене під загрозу. Майклу доводиться втрутитися...

Френсіс Форд Коппола

Маріо П'юзо - автор роману та сценарію
Френсіс Форд Коппола - автор сценарію

Фільм отримав три премії "Оскар" (премію за найкращий фільм, найкращий сценарій, найкращу чоловічу роль - Марлон Брандо)

За словами Маріо П'юзо, персонаж Джонні Фонтейна не був заснований на факті з біографії Френка Сінатри, за чутками отримав роль у фільмі Фреда Ціннеманна "Відтепер і навіки" ("From Here to Eternity") внаслідок тиску на продюсера картини з боку мафії. Але згодом це стало стереотипом, який неодноразово спростовувався біографами Френка Сінатри.

Продюсери всіма силами намагалися змусити Френсіса Форда Копполу звільнити Пачіно з фільмування "Хрещеного батька". Переглядаючи відзнятий матеріал, вони постійно задавали режисерові одне і те ж питання: "Коли ж він, нарешті, почне ГРАТИ?" Тільки побачивши сцену, в якій Майкл Корлеоне вбиває Солоццо і капітана поліції, вони зрозуміли геніальну режисерську прозорливість Копполи.

Місце режисера фільму було спочатку запропоновано Серджіо Леоне, але той відмовився. Згодом Леоне жалкував про своє рішення і як своєрідний реванш зняв у 1984 році такий же масштабний фільм "Одного разу в Америці".

Кінокомпанія Paramount Pictures до початку фільмування хотіла відібрати проєкт у Копполи й передати його режисеру Елії Казану, але Брандо сказав, що теж піде, якщо звільнять Копполу.

На різні ролі у фільмі розглядали неймовірну кількість зірок першої величини: Воррен Бітті, Ален Делон, Берт Рейнольдс, Роберт Редфорд, Дастін Гоффман, Джек Ніколсон, Лоуренс Олів'є та інших. Але Коппола відкинув всі ці кандидатури.

За деякими відомостями, на роль Віто Корлеоне також претендував Френк Сінатра.

Під час фільмування Брандо носив спеціальну капу, щоб його щелепа виглядала як щелепа бульдога.

Маріо П'юзо, при написанні образу Віто Карлеоне, використовував образ Карло Ґамбіно.

Аль Пачіно назвав роль Майкла Корлеоне найскладнішою у своїй кар'єрі.

Актор Ленні Монтана, який грав Луку Бразі, так тремтів бачачи Марлона Брандо, що постійно плутав текст. Копполі сподобалася така натуральна нервозність, і він вставив у фільм сцену прямо зі сплутаним текстом.

Всього у фільмі показано 18 трупів, включаючи коня.

Слово "Коппола" (італ. coppola) позначає традиційний сицилійський капелюх, такі капелюхи можна побачити в деяких "італійських" сценах фільму. А Корлеоне (італ. Corleone) - це назва гірського сицилійського села, що багато років служило притулком для мафіозі.

Марлон Брандо відмовився від присудженого йому "Оскара". На церемонії вручення він відправив на сцену замість себе Сашин Легке Перо, представницю індіанського племені апачі, яка теж не прийняла премію. Таким чином актор хотів висловити протест проти дискримінації корінного населення Америки.

Апельсини є символом смерті в картині: через деякий час після їх появи у кадрі хтось гине.

У сицилійських сценах першого і третього "Хрещених батьків" невелику роль зіграв Франко Чітта - постійний актор П'єра Паоло Пазоліні (відомий, перш за все, завдяки головній ролі в драмі "Цар Едіп").

Фільм займає перше місце в списку серед 10 найкращих гангстерських фільмів за версією AFI і друге місце у загальному списку найкращих американських фільмів за версією AFI 2007 року.

Єдиний випадок в історії, коли Оскар за "Найкращий фільм" отримали який-небудь фільм і його продовження - це "Хрещений батько" і "Хрещений батько 2". "Хрещений батько 3" також був у цій номінації, але премію не отримав.

# data[].attributes.attachment_link.title
Хрещений батько (фільм) - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
у у Вікіцитатах "Хрещений батько" ( The Godfather) - культова гангстерська драма 1972 року режисера Френсіса Форда Копполи. Екранізація однойменного роману Маріо П'юзо, виданого в 1969 році. Слоган: "Пропозиція, від якої неможливо відмовитися". Головні ролі виконують Аль Пачіно, Марлон Брандо і Джеймс Каан.

# data[].attributes.headline
3-місце "Темний лицар"

# data[].attributes.subject
3-місце "Темний лицар"

# data[].attributes.body
Черговий фільм, що розповідає про великого і непереможного героя, що приховує обличчя під маскою летючої миші.

Бетмен продовжує свою війну зі злочинним світом Готема. І в цьому великому очищенні міста від антигромадських типів у нього є помічники: Джим Гордон і Харві Дент, які прагнуть надати йому всю можливу підтримку.

Але, незважаючи на перемоги, ситуація в місті чомусь не поліпшується. Люди з острахом залишають такі безпечні стіни рідних домівок, і ніхто заздалегідь не знає, коли, де і, що найголовніше, кого наздожене наступний удар. Це відбувається тому, що у героя з'явився новий ворог. розумний, хитрий, геніальний злочинець на ім'я Джокер.

Починається протистояння, результат якого визначить долю міста. Чи зуміє всемогутній Бетмен перемогти, постійно перебуваючи в ситуації, коли ворог завжди випереджає його?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Темний лицар" ( англ. The Dark Knight) - супергеройський трилер спільного виробництва США і Великої Британії 2008 року від режисера, продюсера та співсценариста Крістофера Нолана, друга частина трилогії Нолана про Бетмена. У головних ролях знялися Крістіан Бейл, Гіт Леджер, Аарон Екгарт, Ґері Олдмен, Меггі Джилленгол, Майкл Кейн і Морган Фрімен.

Картину знімали переважно в Чикаго, а також у деяких інших місцях Сполучених Штатів, Великої Британії та Гонконгу. Для зйомок окремих сцен використовувались камери IMAX із сімдесятиміліметровою плівкою. Фільм присвячений пам'яті Леджера, який помер 22 січня 2008 року, через кілька місяців після закінчення зйомок і за шість місяців до виходу фільму.

Світова прем'єра "Темного лицаря" відбулася 14 липня 2008 року в Нью-Йорку. У широкий прокат фільм вийшов 16 липня 2008 року в Австралії, 18 липня в Північній Америці та 24 липня у Великій Британії. В українському прокаті фільм стартував 14 серпня 2008 року. Кінокритики відносять стрічку до найкращих фільмів десятиліття. Фільм отримав позитивні відгуки та встановив численні касові рекорди під час прокату. Із понад 1 млрд $ зборів, він посідає 28 сходинку у списку найкасовіших фільмів. Фільм отримав вісім номінацій на премію "Оскар", дві з яких - переможні.

Станом на 1 березня 2024 року займає 3-тю позицію у списку 250 найкращих фільмів за версією IMDb.

Гіт Леджер у ролі Джокера

У місті Ґотем кримінальний геній на прізвисько Джокер грабує банки, що належать міській мафії. У ході чергового пограбування він підмовляє бандитів убити одне одного, обіцяючи вцілілим більшу частку. Врешті він сам забирає гроші і тікає на заготованому автобусі.

Тим часом окружний прокурор Гарві Дент, прозваний Білим Лицарем Ґотема, намагається викорінити злочинність законними методами. На противагу йому таємничий герой Бетмен вершить правосуддя силою. Багатій Брюс Вейн, що насправді і є Бетменом, бачить у Гарві заміну собі в ролі захисника Ґотема. Вейн сподівається, що тепер зможе возз'єднатися з Рейчел Доуз, у яку закоханий з дитинства.

Дент хоче приєднатися до таємного союзу лейтенанта поліції Джеймса Гордона і Бетмена, тому видає Гордону ордер на обшук всіх банків мафії. Але там залишилися лише помічені купюри: китайський бізнесмен і злочинець Лао заздалегідь ховає гроші мафії в лише йому відоме місце. Джокер, блазнюючи, приходить на зібрання мафії і пропонує вбити Бетмена за половину її грошей. Він звинувачує злочинців у слабкості, натомість кримінальний бос Гембол призначає нагороду за голову Джокера, живого чи мертвого.

Гордон, Дент і Бетмен приходять до думки, що Лао не видасть своїх спільників. Бетмен обіцяє захопити і привезти Лао, щоб Дент його допитав і отримав законні підстави боротьби з мафією. Бетмен прибуває до Китаю, вдаючи, що Брюс Вейн зібрався в розкішний круїз на яхті. Бетмен викрадає Лао, його підчипляє найнятий літак, лишаючи охорону ні з чим. Вейн повертається з ним в Ґотем і передає поліції. Лао видає всіх мафіозі, після чого злочинці погоджуються на умови Джокера. Той вбиває ватажка Гембола, ставши очільником лиходіїв Ґотема.

Коли, здавалося б, правосуддя перемогло, Джокер підкидає до вікна мера Ґотема тіло чоловіка в костюмі Бетмена. На його тілі знаходять гральну карту "Джокер" і відеозапис. На відео Джокер допитує фальшивого Бетмена, а потім кидає справжньому героєві виклик: або він відкриє таємницю своєї особистості, або з цієї ночі вбиватиме людей. На карті Джокера Бетмен виявляє ДНК його майбутніх жертв: комісара Лоуба, судді Сурилову і прокурора Дента. Незабаром суддю підривають в її машині, Лоуб випиває кислоту замість віскі. На бенкет в апартаментах Вейна на честь досягнень Дента вривається Джокер зі своєю бандою, щоб вбити прокурора. Брюс переховує Дента, розлючений Джокер погрожує гостям і бере в заручниці Рейчел, яка несподівано дає відсіч. Переодягнувшись в Бетмена, Вейн повертається, однак Джокер викидає Рейчел у вікно. Героєві доводиться рятувати її, а лиходій тікає.

Прагнучи зрозуміти мотиви Джокера, Вейн не знаходить чого він хоче. Дворецький Вейна, розсудливий Альфред, пояснює йому, що Джокер прагне хаосу як такого. Тим часом, завдяки анонімному дзвінку, поліція знаходить розстріляних колег і довідується, що наступною жертвою стане мер міста. Бетмен добуває зі стіни уламки, на яких бачить відбиток пальця. Герой спішить врятувати мера, та сам потрапляє у пастку. Його сприймають за снайпера і відкривають вогонь, тоді як переодягнені гвардійцями бандити під час салюту стріляють в мера. Джеймс Гордон закриває його собою і гине від куль.

Поліція заарештовує одного зі злочинців, але Гарві Дент викрадає його для допиту. Не отримавши відповіді, Гарві вдає, ніби довіряє долю бандита випадку, підкидаючи монету. Насправді монета фальшива й однакова з обох боків, що символізує - людина сама вершить свою долю. Але Бетмен не знає про монету і вривається зупинти прокурора. Він просить Дента скликати прес-конференцію, щоб відкрити ким є насправді та припинити вбивства. Несподівано Дент випереджає його і заявляє, що Бетменом є він. Рейчел, знаючи справжню особистість Бетмена, просить у нього пояснень, у відповідь Дент кидає їй свою двосторонню монету. Під час перевезення Дента на поліцейський кортеж нападає Джокер. Прибулий на порятунок Бетмен в ході тривалої сутички непритомніє, але його несподівано рятує живий Гордон. Він інсценував свою смерть, щоб його сім'ї ніщо не загрожувало. Джокера вдається спіймати, за це мер міста присвоює Гордону звання комісара поліції.

Джокера відвозять в поліцейський відділок, але тим часом з'ясовується, що Гарві Дента викрадено. Гордон допитує Джокера, але той лише глузує з нього, підмовляючи не довіряти своїм друзям. Гордон кличе на допит Бетмена, який закриває камеру зсередини і намагається вибити з лиходія місцезнаходження прокурора. Джокер повідомляє, що Рейчел також викрадена, обоє знаходяться біля бомб з годинниковим механізмом, і пропонує вибрати кого врятувати, поки час не скінчиться. Джокер називає адреси викрадених, Бетмен їде за дівчиною, а Гордон - за прокурором. Але на місці Бетмен бачить, що Джокер обдурив їх, назвавши адреси навпаки. Бетмен встигає витягнути прокурора, але вибух зачіпає його, обпалюючи Денту обличчя. Рейчел гине, коли поліція наближається до неї. Тим часом Джокер, як і задумав заздалегідь, підриває поліцейську дільницю і виривається на свободу, прихопивши з собою Лао.

На місці загибелі Рейчел Бетмен знаходить монету Гарві й приносить її Денту в лікарню. Той озлоблений на всіх за смерть коханої, він відмовляється від пластичної операції і знеболення, лишаючись спотвореним. Альфред знаходить листа Рейчел, залишений Брюсу перед смертю, в якому вона говорить, що стане дружиною Гарві, позаяк Вейн мусить в образі Бетмена захищати Ґотем. Дворецький спалює лист, щоб він не пригнітив Вейна ще більше.

Тим часом Джокер, склавши всі гроші на купу, спалює їх разом з Лао. Лиходій пояснює, що хоче аби в Ґотемі просто ніколи не було порядку і тепер саме він має владу над містом. Коулман Різ, юрист з компанії Вейна, здогадується, що його статки ідуть на обслуговування Бетмена. Він заявляє, що хоче чималу суму за своє мовчання, але розуміє, що коли Вейн пов'язаний з Бетменом, то його шантаж безглуздий. Джокер повідомляє, що підірве міську лікарню, якщо Різ не помре впродовж 60 хвилин. У місті починається паніка, поліцейські з Гордоном захищають Різа від лінчування розгніваним натовпом. Джокер пробирається в лікарню до Дента і переконує його, що є лише "скаженим псом", а насправді у смерті його коханої винні поліція і Бетмен, які "спустили його з прив'язі". Джокер дражнить Гарві можливістю вбити його, але колишній прокурор вирішує це кидком монети, яка тепер обвуглена з одного боку. Вейн, не приховуючись, споряджає автомобіль і рятує Різа. Той з вдячності не видає його таємницю. Джокер, лишившись живим, звільняє його і підриває лікарню, після чого бере в заручники автобус з пацієнтами і лікарями.

Джокер оголошує на все місто, що викрав кілька десятків людей, а в тунелях і на мостах чекають "сюрпризи". Це повідомлення паралізує Ґотем, повсюдно виникають затори, які не дають жителям втекти. Дент, називаючи себе тепер Дволиким, вирушає шукати винних у смерті Рейчел і вбивати того, на кого покаже монета. Він вислідковує і вбиває продажного детектива Вюртца та ще кількох, а детективу Рамірес щастить. Бетмен активує сонарну систему, яка використовує мобільні телефони жителів міста, для того щоб сканувати весь Ґотем і вистежити Джокера. Він залишає Луціуса Фокса відстежувати через неї Джокера, хоч той не схвалює подібне тотальне стеження.

Частина жителів рятується на двох поромах: на одному перевозять цивільних, на іншому - злочинців з в'язниці. Цим користується Джокер, зламавши двигуни поромів. Він повідомляє, що пороми заміновані і на кожному з них є детонатор від іншого порома. Лиходій обіцяє підірвати обидва, якщо до півночі на жодному з них не натиснуть на кнопку детонатора. Цим він сподівається довести, що всі люди покидьки і ніякий порядок чи добро неможливі.

Бетмен знаходить будинок, в якому Джокер тримає заручників, і повідомляє про це Гордону. За допомогою Фокса він рятує заручників і незабаром добирається до лиходія. Джокер долає Бетмена і чекає півночі, щоб показати Бетмену, що він захищає негідників. Однак, і цивільні, і злочинці, відмовляються вбивати інших. Тепер Бетмен долає Джокера, але той говорить, що тепер є Дент, який сіятиме в Ґотемі хаос. Лишивши Джокера безпомічно підвішеним за троси, Бетмен поспішає до Дволикого. Тим часом Фокс за даною раніше порадою Бетмена вводить своє ім'я в комп'ютері і сонарна система самознищується.

Гордон розшукує, де Дволикий утримує в заручниках його сім'ю - на місці загибелі Рейчел і опиняється там з Бетменом. Дволикий хоче покарати всіх, хто, на його думку, відповідальний за смерть коханої. Він за кидком монети засуджує Бетмена до смерті й стріляє, після чого "судить" себе і отримує чистий бік, згідно чого лишається живим. Далі Дволикий вирішує, як бути з Гордоном. Поки монета падає, Бетмен хапає хлопчика, викинувшись вниз разом з Дентом. Однак сам він ранить ногу, а Гарві гине. Бетмен і Гордон розуміють, що якщо люди дізнаються ким став Білий Лицар Ґотема, то можуть втратити віру в добро. Тому Бетмен просить комісара зберегти репутацію Гарві незаплямованою і перекласти всю провину на нього. За Бетменом починається погоня, герой тікає, ховаючись у темряві. Бетмена оголошують злочинцем, а Гордон виголошує промову про героїзм на похоронах Дента.

Хоча Гордон не бажає обманювати людей, він визнає, що це зараз необхідно. Знаючи, яким насправді є Бетмен, він нарікає героя Темним Лицарем.

Акторський склад та творці фільму на європейській прем'єрі у Лондоні.

Фільм дубльовано студією: "Adioz production" на замовлення компанії "Сінетайп" та "Кіноманія" у 2008 році.

"Бетпод" з фільму

У США (на 22 вересня) "Темний лицар" став найкасовішою екранізацією комікса за всю історію та посів друге місце після "Титаніка".

Фільм одночасно вийшов на екрани у 4366[2] кінотеатрах США і Канади, цим самим побивши рекорд "Піратів Карибського моря".

За перший вікенд "Темний лицар" заробив 158 411 483 доларів, що на 7 млн більше попереднього рекорду.

Коли Крістофера Нолана спитали: "Чому саме Гіт Леджер буде Джокером", режисер відповів: "Тому що він безстрашний".

Гіт Леджер відмовився від участі у зйомках фільму "Австралія" (2008), щоб зіграти Джокера.

Робоча назва фільму була "Бетмен: Темний Лицар".

"Темний лицар" став найочікуванішим фільмом 2008 року за версією журналу "The Times".

У грудні 2020 року фільм внесений до Національного реєстру фільмів у Бібліотеці Конгресу США[3].

Фільм "Темний лицар" був номінований на вісім "Оскарів", проте здобув лише два. Першою статуеткою посмертно було нагороджено Гіта Леджера, а іншою - за найкращий звукомонтаж.

Також, Гіта Леджера було посмертно нагороджено "Золотим Глобусом" - за найкращу роль другого плану.

# data[].attributes.attachment_link.title
Темний лицар (фільм) - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
"Темний лицар" ( англ. The Dark Knight) - супергеройський трилер спільного виробництва США і Великої Британії 2008 року від режисера, продюсера та співсценариста Крістофера Нолана, друга частина трилогії Нолана про Бетмена. У головних ролях знялися Крістіан Бейл, Гіт Леджер, Аарон Екгарт, Ґері Олдмен, Меггі Джилленгол, Майкл Кейн і Морган Фрімен.

# data[].attributes.headline
4-місце "Хрещений батько 2"

# data[].attributes.subject
4-місце "Хрещений батько 2"

# data[].attributes.body
Друга частина легендарної американської кінокартини "Хрещений батько", знята в 1974 році режисером Френсісом Фордом Копполою. Цей фільм - екранізація однойменного роману М. П'юзо.
Продовження сюжету першої частини. Історія розгортається в Нью-Йорку на початку XX століття в італійському кварталі міста. Молодий Віто Корлеоне - це головний герой, який працює у батька свого приятеля, але незабаром кидає роботу через те, що зв'язується з криміналом. Допомагаючи дрібним злодюжкам, і сам того не підозрюючи, він втягується в цей жахливий світ, який повний криміналу, стаючи головою місцевої зграї. Колишній бос - місцевий кримінальний авторитет - просить і свою частку в новому бізнесі героя, але той відмовляється і вбиває його. Віто пов'язав свою долю з брудом, вбивствами і кров'ю. Стає справжнім італійським гангстером в Америці. У кінокартині описується також доля і оточуючих його людей, тобто сім'ї, родичів, друзів, а також розправа Корлеоне над своїми ворогами і суперниками. Все життя бандита, як на долоні, розкривається глядачам.
Не багато фільмів можуть похвалитися визнанням найбільших кінокритиків світу, одним словом легендарний фільм з кращими акторами того часу! Приємного перегляду.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Хрещений Батько. Частина II" ( англ. The Godfather Part II) - гангстерська драма 1974 року, режисера Френсіса Форда Копполи з Аль Пачіно та Робертом Де Ніро у головних ролях. Пряме продовження стрічки 1972 року "Хрещений Батько". Легендарна кримінальна драма, етапний фільм американського та світового кіно, який нічим не поступається своєму славетному попереднику (чимало критиків вважають його кращим за першу частину). Майстерно переплітаючи сцени минулого та сьогодення, Коппола в центр драми висуває представників нового покоління гангстерського клану - дона Корлеоне та його сина, для яких не існує моральних пересторог на шляху досягнення поставленої мети. Вони перетворюють мафію, що існує за патріархальними законами, на вельми прагматичну, сувору корпорацію, що поступово інтегрується у великий бізнес Америки. Майстерна режисура, досконале акторство, глибокий аналіз історичного коріння злочинності, її впливу на владу та політику найвищих рівнів - усе це зробило "Хрещеного батька-2" одним з найкращих американських фільмів 70-х.

Станом на 1 березня 2024 року фільм займає 4-ту позицію у списку 250 найкращих фільмів за версією IMDb.

Справжня сила не може бути даною, вона має бути взятою...

Картина містить дві паралельні сюжетні лінії: історію молодого Віто Корлеоне (Де Ніро), який, рятуючись від ворогів своєї родини, на початку XX сторіччя прибув з Італії до США і навчився виживати у жорстокому й ворожому світі, та розповідь про долю його сина Майкла (Пачіно), який, успадкувавши капітали батька, став у кінці 50-х років однією з найвпливовіших особистостей у країні. Віто, ступивши на злочинний шлях і врешті-решт взявши під свій контроль весь рекет італійських кварталів, намагався забезпечити майбутнє своєї сім'ї. Натомість Майкл на шляху до необмеженої влади руйнує свою родину власноруч. Нові часи диктують нові закони, де сухий розрахунок знищує колишню жорстоку шляхетність. Майкл втрачає дружину Кей (Кітон), вбиває свого брата Фредо (Казале), який зрадив "інтереси родини". Як казав про свого героя сам Коппола, він "живий труп"...

Френсіс Форд Коппола

Френсіс Форд Коппола - автор сценарію
Маріо П'юзо - автор сценарію
Маріо П'юзо / Mario Puzo - Хрещений батько (роман)

Картина отримала шість премій "Оскар": за фільм, режисуру, сценарій (написаний Ф. Ф. Копполою та М. П'юзо, автором роману "Хрещений батько"), декорації, музику (автори - Н. Рота та К. Коппола) та чоловічу роль другого плану (Де Ніро). На премію Кіноакадемії також було висунуто акторські роботи Пачіно, Страсберга і Шайр.

Italia Coppola - Mama Corleone's Body (uncredited)
Roman Coppola - Sonny Corleone as a Boy (uncredited)
Sofia Coppola - Child on Ship (uncredited)

# data[].attributes.attachment_link.title
Хрещений батько 2 - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
"Хрещений Батько. Частина II" ( англ. The Godfather Part II) - гангстерська драма 1974 року, режисера Френсіса Форда Копполи з Аль Пачіно та Робертом Де Ніро у головних ролях. Пряме продовження стрічки 1972 року "Хрещений Батько". Легендарна кримінальна драма, етапний фільм американського та світового кіно, який нічим не поступається своєму славетному попереднику (чимало критиків вважають його кращим за першу частину).

# data[].attributes.headline
5-місце "12 розгніваних чоловіків"

# data[].attributes.subject
5-місце "12 розгніваних чоловіків"

# data[].attributes.body
У суді Нью-Йорка суд присяжних розпочинає розгляд справи 18-річного хлопчика з трущоб, з звинуваченнями, що нібито той вбив батька. Якщо є докази невинності, 12 присяжних повинні змінити свій вердикт. Якщо його визнають винним, хлопчик отримає смертний вирок. У попередньому голосуванні всі присяжні голосували за "винний", за винятком присяжного під номером 8, який стверджує, що хлопчик заслуговує певного розгляду його справи. Це дратує деяких інших присяжних, які не хочуть нового обговорення, особливо присяжного  №7, який має квитки на вечірню гру Янкіс, і присяжного №10, який демонструє явні упередження щодо людей з трущоб. Журі №8 сумнівається в точності та достовірності лише двох свідків та заяви прокурора про зброю, якою була вбита жертва. Присяжний 8 стверджує, що існує розумне пояснення, і тому він не може сумлінно голосувати за винність хлопця, але визнає, що він просто....

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Топ #20 фільм

"Вони мають дванадцять шматків паперу...дванадцять шансів убити!"

Сюжет:

Вісімнадцятирічного юнака звинувачують у вбивстві власного батька, йому загрожує електричний стілець. Дванадцять присяжних, прослухавши судове засідання по цій справі, зобов'язані винести вирок: винен цей хлопець чи не винен. Усе в справі вказує на те, що хлопчина винен, але як до цієї справи віднесеться кожен з присяжних...

Виробничі компанії:

В 2007 році фільм був включений до Національного реєстру фільмів США.

Фільм вважається однією з найкращих судових драм, а, точніше, займає 2-ге місце у списку 10-ти найкращих судових драм, складеному Американським інститутом кіномистецтва.

Поки рецензій нема. Будьте першими - напишіть рецензію!

# data[].attributes.attachment_link.title
12 розгніваних чоловіків

# data[].attributes.attachment_link.description
Фільм "12 розгніваних чоловіків / 12 Angry Men" (1957). Вісімнадцятирічного юнака звинувачують у вбивстві власного батька, йому загрожує електричний стілець. Дванадцять присяжних, прослухавши судове засідання по цій справі, зобов'язані винести вирок: винен цей хлопець чи не винен. Усе в справі вказує на те, що хлопчина винен, але як до цієї справи віднесеться кожен з присяжних...