# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Puukingad, tuntud ka kui puukotad, on pärit Hollandist, aga ka Prantsusmaalt ja Skandinaavia riikidest. 1960-1970ndatel aastatel olid puukingad populaarsed jalanõud Soomes. Kuna sel ajal hakkasid eestlased  turismigruppidega Soomes käima, siis toodi sealt suhteliselt odavaid ja enamasti naistele mõeldud puukingi kaasa kas iseendale või kingituseks. 1980ndate keskpaigas hakkas Eestis asuv jalatsivabrik "Kommunaar" Soome eeskujul puukingasid tootma, misjärel muutusid suviseks kandmiseks mõeldud jalanõudeks rahva hulgas väga popiks, sealhulgas koolis vahetusjalatsitena nii poiste kui tüdrukute seas. 

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Soome mark oli Soome rahvusvaluuta, mis oli mitteametlikult käibel ka Eestis. 1970-1980 oli Soome marga omamine Eestis seadusevastane, kuid tema ostujõud oli suur. Kuigi keelu rikkumine oli karistatav, oli välisvaluuta - USA dollarid, Saksa margad ja Soome margad - ihaldatud. Soome marka omasid peamiselt "Viru ärikad". Soome marku sai põhiliselt turistidena Eestis käinud soomlaste käest neile Eestis valmistatud odavat alkoholi müües. Rahvakeeli kutsuti marka ka "fimmideks" (tähise FIM järgi). 1980ndate lõpul muutus Soome mark Eestis ka seaduslikuks valuutaks, mida sai Nõukogude rublade kõrval kasutada sisseostude tegemiseks valuutapoodides. Oma tähtsust hakkas Soome mark kaotama Eesti krooni käibeletulekuga 1992. aastal. Soome raha olulisest rollist räägib aga samal aastal püstitatud mälestuskivi Ruunaveres, millel oleval luuletusel on lõik: "Lenin meil põues ta ei olnud hea. Parem oli taskus Paavo Nurmi pea." Paavo Nurmi oli Soome 10-margasel rahatähel. 

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Miss Suomi valimised olid 1970-1980ndatel aastatel Soome televisiooni kaudu Eestis nähtavad iluduskuninganna võistlused. Võistlusel valiti välja Miss Suomi tiitli saaja, kaks iludusprintsessi ning publiku ja pressi lemmikud. Missikandidaatidel tuli läbida mitu vooru, sealhulgas vestlus-, trikoo- ja õhtukleidivoor. Eestlased Põhja-Eestis, kuhu Soome televisioon levis, elasid võistlusele innukalt kaasa. Võistlus oli osake "keelatud viljast", tähistades kapitalistlikku iluideaali, mis Nõukogude Liidus oli põlu all või lausa keelatud. Miss Suomi valimised kaotasid eestlaste jaoks tähtsuse 1988. aastal, kui hakati korraldama Miss Estonia valimisi.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Üks hinnatumaid kaubaartikleid, mida välismaalt tuua sai, olid teksad. Õiged teksad kulusid ajas heledamaks, neil olid taskud ning moekad kaherealised kollased õmblused. 1980ndatel hakati Nõukogude Liidus lääneriikide eeskujul tootma teksariide sarnast materjali, millest Eestis õmbles püksipaare õmblusvabrik Sangar. Eestis valmistati teksalaadsest kangast ka koolivormi, kuid oma madala kvaliteedi tõttu polnud liidusiseselt toodetud teksaartiklid pooltki nii hinnatud, kui nende välismaised eeskujud. Kui aga keegi endale näiteks mõne meremehest tuttava kaudu “päris” teksad sai, siis kanti need ka ribadeks ja moekas riideese säilitas oma kõrge staatuse pikkadeks aastateks. Mõned tuntumad teksad olid Soome kaudu toodud USA brändid Wrangler, Lewis, Lee Cooper.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Erinevad soome ajakirjad jõudsid Eestisse enamasti meremeeste või isiklike tutvuste kaudu, samuti olid need kuumaks kaubaartikliks mustal turul. Noorte hulgas anti neid käest kätte ning populaarseimaks oli ajakiri Suosikki. See kujutas endast noortele suunatud ajakirja, milles põhirõhk oli muusikal ja bändidel, keelebarjääri aitas ületada tänuväärne fotode küllus. Populaarsete soome ajakirjadena on mainitud veel Suomen Kuvalehti ja Seura. Erinevaid ajakirju tuli ka teistest riikidest (nt Saksamaalt telliti Burdat), nende saamiseks pidi olema keegi tuttav väljaspool Nõukogude Liitu, kes sai tellimuse esitada ning ajakirjad Eesti NSV-sse edasi saata. Need jõudsid aga tihtipeale kohale nii, et mõni number oli “kaduma läinud” – välismaalt tulnud saadetisi vastu võttev tsensuur tahtis ju samuti lääne päritolu ajakirju lugeda.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Dingo on Soome rokk-ansambel, mis loodi aastal 1982. Bänd oli oma kuulsuse tipul aastatel 1984–1986, mil Soomet (ning soome televisiooni kaudu ka eesti publikut) tabas nö Dingo-maania. Üheks ansambli populaarsuse aluseks oli tõenäoliselt asjaolu, et kui varasemalt oli Soomes üldiselt moes laulda inglise keeles, siis Dingo andis välja soomekeelset muusikat, mis sai sümpaatseks nii kodumaisele kui ka eesti publikule. Lisaks oli tegemist ajahetkega, kus rokk- ja punkmuusika eesti noorte hulgas tugevalt kanda kinnitas – paralleelselt oli loomisjärgus ka nt tuntud punkbänd Vennaskond; see lõi jällegi suurepärased tingimused bändi populariseerumisele. Dingo andis Nõukogude Liidus ka ühe kontserdi, mis toimus Tallinnas Linnahallis.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Selleks, et NSVL-st pääseda Soome või välismaale, oli vaja väljasõiduviisat.  Nõukogude Liidu kodanikul sai olla kaks passi: siseriiklik pass isikutunnistusena ja välispass välisreisideks. Välispassi saamine oli omaette protseduur ja väljasõiduviisa saamise eelduseks oli eraisikutel küllakutse olemasolu. Lisaks sellele vaadati seda, et isik poleks nõukogudevaenulik ja kas temast jääb maha perekond või muu faktor, mis vähendab riski, et isik võib tagasi tulemata jätta.  

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Kõik hotellid ei tohtinud välismaalasi majutada. Välismaalaste majutamise luba oli ainult mõnedel, need tegutsesid Inturisti ja KGB tähelepanu all. Tuntumad hotellid Tallinnas olid Viru ja Olümpia ning Tartus oli hotell Taru, mis oli esimene nõukogude ajal välimaalaste majutamiseks ehitatud hotell. Nõukogude ajal oli Tartu sõjaväelennuvälja pärast välismaalastele ametlikult suletud linn.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
1965 avati laevaliiklus Tallinna ja Helsinki vahel. Esimesed laevad olid Eesti "Vanemuine" ja Soome "Wellamo".  1966 tuli laev "Tallinn" ja see sõitis kuni "Georg Otsa" tulekuni 1980 aastal.  “Georg Ots” kujutas endast enamat kui lihtsalt laeva – eestlaste jaoks tähendas ta silda vaba maailmasse, võimalust priiusele. Laeva olulisus ulatus ka rahvusvahelise tasandini. Näiteks kasutati “Georg Otsa” isegi hotellilaevana Reykjavikis USA presidendi ja Nõukogude Liidu presidendi tippkohtumise ajal 1986. aastal.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Kõige olulisem aken välismaailma oli Soome TV uudised, täpsemalt YLE pääuutislähetys kell 20.30. Hiljem MTV tulekuga lisandusid ka Kymmenen Uutiset ja Seitsemän Uutiset. Tänu Soome uudistele teadsid eestlased, mis maailmas tegelikult toimub. Näiteks Tšernobõli katastroofist kuulsid inimesed esimest korda tänu Soome uudistele, samuti Korea reisilennuki allatulistamisest NSVL hävituslennuki poolt 1983. aastal. Ka näiteks 1985. aastal Inari järve kukkunud NSVL raketist ei rääkinud nõukogude meedia ei tookord ega hiljem.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Teatud asjad, mille rahaline väärtus oli minimaalne, kuid mis olid väga populaarsed - kilekotid, pastapliiatsid, kleebised, ühekordsed välgumihklid. Nende täitmisest kasvas välja koguni omaette tööstusharu. 

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Selleks et Nõukogude Liidust minema saada, oli üheks nipiks abiellumine. Lisaks ausatele abielusidemetele sõlmiti väga palju fiktiivseid abielusid. 

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Laensõnad olid näiteks tossud, pipo, haalari, mikrouuni, mehukatti, vähemal määral Jenkki ja juppi. Soome kaudu tuli ka üle maailma väga populaarseks kujunenud sõna turbo, mis teatud aja vältel muutus lausa parasiitsõnaks. Mingi hetk oli kasutusel ka laensõnad videonauhuri ja kännykkä ning  Walkman, mis jäi teatud ajaks kõikide sarnaste toodete sünonüümiks. Üks laensõnadest on romu, mis tänase päevani kasutusel on.

# data[].attributes.body
Baarmenide jootraha moodustas suure osa nende sissetulekust, sageli lausa suurema osa. Orkestrid mängisid lugusid raha eest. Kelnerid ja baarmenid ostsid sageli külastajatelt ise valuutat kokku. Asutuste programmid olid orienteeritud läänelikule stiilile, näha võis striptiisi või selle elemente.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Viru hotellis stereobaar, punane baar, valuutabaar; Olümpia restoran, ringibaar, Tallinna Hotellis restoran Jahisaal, restoranid Pirita, Kännukukk, Nord, Vana-Toomas, Kevad, baarid Mündi, Regati, Rebaseurg, Karika – need on mõned nimed baaridest ja restoranidest, mis olid ametlikult avatud peale südaööd ja turistide seas väga populaarsed ja hinnatud. Sageli teenindati neis kliente ka peale ametlikku sulgemise aega, ringles valuuta. Välja kujunes situatsioon, kus teatav osa teenindussfääri töötajatest spetsialiseerus välisturistidele ja saadi omavahel tihedas kontaktis olles olulist mittetöist sissetulekut. 

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
1980ndate teises pooles/lõpus hakkas liikuma Soomest Eestisse liikuma kasutatud rõivaid. Avati müügilette turgudel, avati esimesed taaskasutuspoed, tutvuse omades oli võimalik saada otse allikast parimaid valikuid. Kui praegusel ajal on teise ringi riided soodsamad poe uutest toodetest, siis tollal võis  hind olla isegi kallim, ent erines Eestis saadaolevast valikust oma materjalide ja värvide poolest. Lisaks kasutatud rõivastele mis siia saabusid, levisid ka uued ning kasutatud moeajakirjad. Ajakirjadega koos tulid ka ise õmblemiseks mõeldud lõiked, millel oli näha Euroopas ja mujal maailmas leviv mood. Sedasi avanes võimalus ka ise käsitööna uhkeid riideid valmistada, mis siinsest moest erinesid.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Väga populaarsed olid Soome telekanalid eestlaste seas, kelle kodus oli rohkem, kui vaid ETV kanal. Soome kanalilt avanes võimalus näha saateid, millest varem vaid unistada võis. Kellel olid tutvused, palusid saata telekavasid, et olla kursis pakutava eetrivalikuga. Nii arutati kolleegidega eetrisse jõudvaid saateid ja filme, saadi aimu elust väljaspool Nõukogude Liitu vabas maailmas. Populaarsed olid lääne seebiseriaalid, mille algusajaks kiirustati koju. Hill Street Blues, Miami Vice, Knight Rider MacGyver ja Bill Cosby Show, Dallas, Dünastia, Armulaev, Falcon Crest, erootikafilm Emmanuelle, mille sarnast polnud varem nähtud ja mille nimel sõideti Põhja-Eestisse. Lastesaadetest olid popukaarsed näiteks Tom ja Jerry, Disney multikad, Smurfid, Pikku Kakkonen, Vaahteramäen Eemeli (Rootsi seriaal Soome TVs), Nils Holgerson (Rootsi joonisfilm Soome TVs). Soome telekanalite kaudu avanes võimalus vaadata Eurovisiooni lauluvõistlust ja olümpiamänge. 1980. aastate alguseks oli eestlastel võimalus vaadata Soome Yle 1 ja Yle 2.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Privaatelust rääkimine oli Nõukogude ajal tabu teema. Seetõttu oli 1974. aastal ilmunud raamat "Avameelselt abielust" NSVL oludes ennekuulmatu, kuna valgustas mitmeid intiimküsimusi. Raamatu teine trükk aastal 1975 oli juba lühendatud väljaanne. 

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Nõukogude Liidus jõule ei tähistatud - see oli lausa keelatud. Jõulumeeleolust osa saamiseks ja selle kodus loomiseks vaadati sageli Soome TV jõulusaateid.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Enne ühisettevõtete loomist oli Soomel oluline roll Lääne ehk kapitalistliku majanduse toimimise põhimõtete ning teoreetiliste ja praktiliste teadmiste omandamisel eestlaste hulgas. Samuti oli Lääne ärietikett asi, mis eestlastele seni täiesti tundmatu oli.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Vodkaturismiks peeti soomlaste vabaajaveetmise viisi Nõukogude ajal, mis kestis peaaegu pool sajandit alates 1950ndatest kuni 1990ndateni. Termin on juurdunud lausa eesti keele sõnavarasse, kus Sõnaveebi andmetel on vodkaturist soome turist, kes on tulnud Eestisse odavat viina ostma. Eestisse reisid said hoo sisse just seetõttu, et Soomes olid alkoholiaktsiisid kõrgemad. Eriti hinna sees oli Viru valge ja nauditi ka kohalikku õlut. Olles Eestile n-ö vanema jõukama venna eest, tõid soomlased Tallinnale jõukust ja isegi Eesti mastaabis muinasjutulisi rikkusi, kuigi tegemist oli täiesti tavaliste soome inimestega. 

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Valuutapood oli pood, kust sai välisvaluuta eest osta importkaupu. Nõukogude ajal oli Eestis vaid üks valuutapood nimega Turist, mis asus Tallinnas. Nõukogude inimesel ei tohtinud rangete reeglite tõttu valuutat olla, mistõttu poodi siseneda ei saanud. Valuutapoodi sai minna vaid siis, kui mõni välismaa sugulane külla tuli ja sealt midagi ostis. Valuutapoest võis saada näiteks banaane või sukkpükse, nii mõnigi laps võis sealt saada oma esimese Barbie või Keni.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Ärahüppamine tähendas nõukogude ajal seda, et sa välisreisilt kodumaale ei naasenud. Tuntuimad on ehk lauljad Leila Miller ja  Valdo Randpere, kes 1984 Soome kaudu Rootsi põgenesid. Sama mudelit kasutasid mitmed teised vähemtuntud ja tundmatuks jäänud inimesed - Soome aga pidama ei juletud jääda.      

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Väino Linna raamatu põhjal tehtud filmi 1955. ja 1985. aasta versioonid olid ilmselt kõigile Soome TV jälgijatele tuttavad. Soome iseseisvuspäeval vaadati suurima rõõmuga, kuidas "venelaste pihta paugutati". Raamatut Eestis saadaval ei olnud selle Nõukogude ideoloogiaga vastuolulise sisu tõttu, aga Väino Linna oli tuttav ka 20-margaselt rahatähelt.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Kuigi "Kalev" hakkas närimiskummi ühel hetkel tootma, siis välismaa omad, sh Jenkki näts, olid siiski paremad. Nii lapsed kui ka isegi täiskasvanud kogusid nätsupabereid ja vahetasid neid omavahel. 

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Soomest hakati 1980 lõpus üha rohkem ja rohkem kasutatud autosid tooma. Senikaua, kui nõukogude võim kehtis, oli kõige eelistatum Lada, sest lääne autodele polnud varuosi NSVL saada. Hiljem lisandusid ka lääne autod, nendest kõige populaarsemad olid Ford ja BMW.  

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Enne NSVL kokkuvarisemist oli Eestis juba inimesi, kes võisid lubada endale uue Mercedes Benzi ostmist. Eestis esindust ei olnud ning enne säärase teket oli Helsinki VEHO kindel mõiste. Teine uuena ostetud populaarne auto oli Volvo, kuid selle esindusest Biliast ei kujunenud samasugust mõistet nagu VEHO puhul.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
See USA päritolu karastusjook oli üks paljudest lääne kaupadest, mis tänu turismisuhetele Soome kaudu Eestisse jõudis. See „imperialistlik nõiajook“ ehk päris Coca-Cola oli eriti hinnas näiteks eesti laste seas.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Eestisse levis punkmuusika ja -kultuur läbi Soome, eeskätt televisiooni ja raadio kaudu. Eestis hakkas pungiliikumine kujunema 1970ndatel. Subkultuurina vastandab punk end ideoloogiliselt ühiskondlike normide, võimu ja massikultuuri vastu ning esineb ka üksjagu kattuvust anarhismiga. Eestis sai seega pungipoolse kriitika sihtmärgiks nõukogude kord. Muusika osas levis siin eelkõige punkrokk.

# data[].attributes.custom_properties.iRgRja7A
Punkmuusika osas ilmnes palju Soome pungi jäljendamist. Näiteks oli eesti punkbändi J.M.K.E. laulu „Tere perestroika“ põhimotiiv laenatud ühelt Soome tuntud punkbändilt. Ent see ei heidutanud soomlasi, vaid pigem meeldis ja tekitas omase tunde.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Sex Pistols oli inglise punkbänd, mis tegutses küll ainult kolm aastat (1975-1978), kuid mida peetakse üheks mõjukamaks ja olulisemaks inglise punkansambliks.

# data[].attributes.custom_properties.iRgRja7A
Nende kuulus singel „Anarchy in the U.K.“ pani pungi ka Eestis liikuma. Samuti andis pungiliikumisele auru Soomes ja ka Eestis juurde Sex Pistolsi kontsert Helsingis, mis pidi toimuma 18. jaanuar 1978. aastal, kuid keelati ära. Soome siseministeerium keeldus bändiliikmetele esinemise jaoks töölubasid väljastamast, leides et nende kohalolu ei olnud Soomes soovitatav.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Provinssirock on üks suurimaid rokkfestivale Soomes ja Põhjamaades, mis toimub iga aasta juunikuus Seinäjoki linnas alates 1979. aastast.

# data[].attributes.custom_properties.iRgRja7A
1986-1987 käisid Soome rokkmuusika promootorid ka Eestis kohalikku muusikaskeenet kuulamas ja uudistamas. 4. juunil 1987. aastal sai esimese eesti bändina festivalil esineda Ultima Thule. Järgmisel aastal esines Provinssirockil eesti bänd Singer Vinger. Sealt said alguse ka eesti ja soome bändide omavahelised suhted ning juba 1988. aastal hakati ka ühiskontserte koos tegema.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Rock Summer oli 1980ndatel ja 1990ndatel Tallinnas Lauluväljakul toimunud muusikafestival. Festivali peakorraldajaks oli Jüri Makarov (Makarov Muusik Management) ning kontserdid leidsid aset aastatel 1988-1997. Ära jäi vaid 1990. aasta kontsert ebakindla poliitilise olukorra tõttu. Esimesel Rock Summeril, alapealkirjaga „Glasnost 88“, oli hinnanguliselt 150 000 külastajat. 1997. aasta Rock Summer jäi viimaseks, sest Makarov Muusik Management läks pankrotti. 2013. aastal korraldati Rock Summer 25 MTÜ Summeri Korraldamise Klubi poolt festivali 25. aastapäeva puhul.

# data[].attributes.custom_properties.iRgRja7A
Suures osas korraldati Rock Summereid tänu Provinssirockidel ja teistel festivalidel sõlmitud Soome sidemete kaudu, sh nii tehnilised ja organiseerivad oskused-teadmised kui ka viisid, millega välimaa bände ja muusikuid Eestisse meelitada.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Masterdamine on üks muusikaproduktsiooni etappe, mille tulemusena miksitud materjal salvestatakse tiražeerimise aluseks olevale andmekandjale ehk masterile.

# data[].attributes.custom_properties.iRgRja7A
Erinevalt Eestist oli Soome muusikaproduktsiooni kvaliteet maailmatasemel ning sellele järgi jõudmine võttis aega. Sedasi tehti palju koostööd Soome firmadega 80ndate lõpul ja 90ndate algul, ehkki maksmine oli omaette küsimus. Seda tehti omamoodi poolmuidu ja alkoholiga, nt viina ja Vana Tallinnaga.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Näitamaks, et Nõukogude Liit ei ole mingisugune kinnine sõjaväelaager, hakkas perestroika ajal Moskino ka nõukogude filme saatma rahvusvahelistele filmifestivalidele näitamiseks. See oli aga filmi tootmises osalenud nõukogude inimesele, kaasaarvatud eestlastele, võimalus näha välisilma. Ehkki festivalidelt saadud auhinnaraha võttis Moskino suures osas endale, oli võimalus raha teenimiseks siiski olemas. Festivalidel osalejatele jagatud päevaraha oli Lääne mõistes tühine summa, nt 10 dollarit, kuid eestlaste jaoks aga oli tegu suure rikkusega. Festivalidelt kokkuhoitud päevaraha näol sai seega endale korraliku varanduse koju tuua.

# data[].attributes.custom_properties.iRgRja7A
Võeti osa filmifestivalidest Tamperes, Stuttgartis, Utrechtis, Bristolis, Hiroshimas, Shanghais, Ottawas, samuti filmifestivalid nagu Annecy rahvusvaheline animafilmide festival Prantsusmaal ning Põhjamaade ja Balti riikide koostöine Nordic Light (ka: Northern Lights Film Festival).

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Eesti muusikutele, eriti just professionaalsetele muusikutele, olid lääne päritolu pillid ihaldatuim kaup. Nende hankimiseks aga, eriti karmima piirikontrolli ajal, tuli rakendada igasugu kavalaid vigureid. Esines pillide ära vahetamist, kus vilets nõukogude pill värviti üle või lisati sellele šabloonidega välismaa kaubamärgi nimed peale, et ta välimuselt meenutaks mõnda uhkemat lääne oma. Maskeeritud pill viidi Soome, visati seal ära ja lääne pill toimetati selle asemel koju. Tutvuste kaudu ja alkoholiga kaubeldes võis seega eesti muusik saada endale tihti kas kasutatud, second-hand pilli või vahel siis ka uhiuue. Teinekord tõi soomlane uhke pilli Eestisse ja viis minema kohaliku. Hiljem võidi öelda, et tegu oli kingitusega.

# data[].attributes.custom_properties.iRgRja7A
Kitarridest himustati kõige enam kaubamärke nagu Gibson Les Paul ja ka Fender, samas väärtustati ka vähem kuulsaid kaubamärke nagu Washburn ja Maya. Trummidest olid hinnas aga Paiste ja Zildjian.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Korralik Soome kohv oli üks peamisi himustatud välismaa toidukaupu. Kohvi hangiti läbi soome tutvuste ning seda oli saada ka valuutapoodides. Soomlastele, kes kohvi ja muid taolisi igapäevakaupu kaasa tõid, maksti tihti kohaliku odava alkoholi või meelelahutusega. Kellel oli oma tuttav soomlane olemas, sellel olid kindlasti ka terved sukkpüksid jalas ja võisid juua korralikku Soome Juhla Mokka kohvi.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
„Knight Rider“ (soome keeles „Ritari Ässä“) oli aastatel 1982-1986 toodetud populaarne Ameerika telesari, mille peategelaseks oli teatud mõttes kaasaja „rüütel“ Michael Knight (David Hasselhoff), kes juhtis kõrgtehnoloogiliselt täiustatud ja tehisintelligentset autot nimega KITT. Seriaal oli väga populaarne ka eesti vaatajate seas, kes nägid seda Soome televisioonist.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Jäähoki spordisaateid näidati Soome televisioonist ning selle kaudu said seda jälgida ka eestlased. Soomes oli jäähoki väga populaarne ja tuliseid tundeid tekitav spordiala. Eestlaste mälestuste järgi elati väga kaasa siis, kui võistlesid omavahel Soome ja Nõukogude Liidu jäähokivõistkonnad, kus siis kõik lootsid, et Nõukogude Liidu asemel võidaks ükskõik kes teine.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Nõukogude Liidus oli saadaolevate lihatoodete valik väike ja suitsuvorst oli defitsiitne kaup. Eestis oli Soome makkara ehk vorst saadaval ainult valuutapoodides, kuid seda ei müüdud kohalikele eestlastele. Soome vorsti saamiseks pidid soomlased seda eestlastele tooma või neile valuutapoest ostma.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Banaanid olid müstiline eksootiline välismaa toidukaup, mida ei olnud Nõukogude Liidus saada, ning ka üks esimesi toidukaupu, mida seostatakse nõukogude defitsiidiga. Seega saidki eestlased banaane maitsta kas välismaal või kui neid Soomest koju toodi.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Igasugune Soomest pärit tehnika oli kõrgelt hinnas, kuna kvaliteedilt ei andnud seda kohaliku nõukogude toodanguga võrreldagi. Kui 80ndate teisel poolel hakkasid piirid tasapisi avanema, siis ühe esimese asjana hakati koju Soomest pärit tehnikat vedama – kohvimasinaid, värviteleviisoreid, videomakke ja raadiomakke, eriti veel selliseid, mis olid duubelkassetiga, sest nende abil oli võimalik lindistada. Samuti olid hinnatud Soomest pärit heliplaadid.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Kristlikud välismaa organisatsioonid nagu näiteks King’s Kids olid ühed esimesed, kes kasutasid võimalust kirikusuhete sõlmimiseks Eestis niipea, kui piirid vähegi avanesid. Kirikututvuste kaudu smuugeldasid Soomest tulnud turistid Eestisse piibleid. Samuti panustasid misjoniorganisatsioonid eestlaste välismaale reisimise võimalustesse eri ürituste kaudu nagu koorilaulude esinemised ning sponsoreerisid eestlaste jaoks välismaal koolitusi ja haridusvõimalusi.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Tuglas-seura ehk Tuglase Selts on 1982. aastal asutatud eesti kirjanik Friedebert Tuglase järgi nime saanud Soome mittetulundusühing. Seltsi eesmärgiks on arendada eesti ja soome kultuurikoostööd ning sellega seoses viib Selts läbi kultuurilisi loenguid ja vahendab eesti ja soome keele õppimisvõimalusi. Lisaks korraldab Selts ka Soomes mardilaatasid, kus tutvustatakse eesti kultuuri ja müüakse Eestist pärit tooteid, nt käsitööd.

# data[].attributes.custom_properties.iRgRja7A
Nõukogude ajal aitas Tuglas-seura ka keelatud kirjandust üle tuua ja vahendada.

# data[].attributes.custom_properties.aBf1KwIs
Autokummid olid nõukogude ajal defitsiitkaup. Seetõttu hinnati ka Soomest pärit korralikke autorehve, mida tuli küll saladuskatte all ära vahetada, sest selline kaubitsemine oli keelatud.