# data[].attributes.body
Modelado de barro

# data[].attributes.body
Pretenc parlar del "hogar" a través del cranc ermità. Un cranc sense closca, ja que "el hogar" no són només unes parets. Les potes i pinces serien més clares i busco anar degradant el cranc en una figura més abstracta en el seu cos intern perquè la paraula "hogar" també es torna més abstracta i diversa contra més aprofundeixes.

# data[].attributes.attachment_caption
Gàrgola, 2023. Alabastra, 25 cm x 50cm més o menys.

# data[].attributes.body
Assignatura Materials de la terra.

17 de setembre.

# data[].attributes.body
Del 12 al 19 de setembre:

1_Cada un de vosaltres s'apropiarà de la columna assignada.

2_En la primera publicació, penjareu una fotografia d’una obra realitzada anteriorment.

3_En la següent publicació, introduireu entre dues i tres imatges, d’autoria pròpia, el contingut de les quals haurà d’il·lustrar la vostra idea de partida, en relació amb el projecte que voleu dur a terme, mitjançant els recursos bidimensionals que hàgiu escollit. També haureu de definir la idea o concepte que esteu treballant (text d'entre 3 o 4 línies màxim).

4_Per últim, en dues publicacions noves, haureu d'incloure una imatge d'un referent formal i una altra d'un referent conceptual.

5_Haureu de fer tres aportacions als companys i companyes, centrant-vos en comentaris textuals, propostes i valoracions constructives; bibliografia i enllaços d’internet; artistes i obres d’art; documentació gràfica...

Només podreu contribuir amb tres aportacions; podreu afegir-les a una sola columna, o repartir-les entre dos o tres; si una columna ja té les tres aportacions que l’hi corresponen no se n’hi podran afegir més, per tant, s’haurà de buscar un avantprojecte, al que n’hi falti alguna.

Del 19 al 26 de setembre:

6_En unes noves publicacions, penjareu entre dues i tres imatges, d’autoria pròpia, dels exercicis realitzats a partir de recursos tridimensionals.

7_Haureu de tornar a fer tres aportacions als companys i companyes, centrant-vos en comentaris textuals, propostes i valoracions constructives; bibliografia i enllaços d’internet; artistes i obres d’art; documentació gràfica...

Com en la setmana anterior: Només podreu contribuir amb tres aportacions; podreu afegir-les a una sola columna, o repartir-les entre dos o tres; si una columna ja té les tres aportacions que l’hi corresponen no se n’hi podran afegir més, per tant, s’haurà de buscar un avantprojecte, al que n’hi falti alguna.

Del 26 de setembre al 10 d'octubre:

8_Un cop el termini de modificació de les publicacions s'hagi acabat, cada una de les columnes serà avaluada pels companys i companyes del grup (avaluació entre iguals) mitjançant les rúbriques que trobareu al Campus Virtual. També us avaluareu la vostra pròpia columna (autoavaluació).

9_El professor avaluarà les vostres columnes a partir de les mateixes rúbriques i de la pertinent tutoria individual.

10_Vosaltres decidireu si voleu continuar afegint publicacions i comentaris al Padlet o el donem per finalitzat.

# data[].attributes.body
Una obra realitzada anteriorment.

# data[].attributes.body
En el projecte que he pensat dur a terme, com a idea de partida he pensat en treballar el que serien les restes d'un peix. Trobo que té una estètica molt potent i a part m'ha interessat el concepte de posar al forn la part que ningú vol del peix, les restes, els que s'associa amb la repugnància, el que es tira...

# data[].attributes.attachment_caption
Alberto Giacometti: Beginning, Again \ Tel Aviv Museum of Art

# data[].attributes.body
Les escultures de Giacometti, m'interessen molt les formes molt allargades, orgàniques, amb textures una mica inquietants.

# data[].attributes.attachment_caption
'El banquete quemado', de la artista Rosalía Banet. / Galería Rafael Pérez Hernando.

# data[].attributes.body
Un altre referent formal, del qual m'he inspirat a l'hora de pensar com presentaré l'obra és "El banquete quemado".
M'interessaria molt veure la meva peça final presentada sobre una taula ben parada, com si es tractés d'un dinar molt important, i que el plat principal que tothom està esperant, fossin unes repugnants sobres de peix.

# data[].attributes.body
El que prenc de referència d'aquesta obra és l'acció de fer una peça artística amb allò que ningú vol, que no serveix per res i que el seu destí és acabar a la brossa, en aquest cas ha utilitzat els plàstics que la gent ha llençat al mar i que, de fet, maten a les criatures marines i l'artista els ha utilitzat per recrear-ne una. A mi el que m'interessa fer és utilitzar les sobres d'un peix per cuinar-les i crear una peça artística.

# data[].attributes.body
Obra realitzada anteriorment:

Superposició de Gynkgo Biloba creant patrons nous.

# data[].attributes.attachment_caption
Haeckel, E., Breidbach, O., & Eibl-Eibesfeldt, I. (1999). Art Forms in Nature: The Prints of Ernst Haeckel. Choice Reviews Online, 36(07), 36-3894. https://doi.

# data[].attributes.body
La idea és fer una escultureta d'una gàrgola, només del bust i compacte. No sé, encara, si imitant-ne alguna o de disseny pròpi. Les gàrgoles sempre m'han cridat l'atenció però fins el curs passat no les vaig introduir als meus projectes de la facultat.

17 de setembre.

# data[].attributes.body
La idea és fer una "sireneta" que técnicament es pugui considerar com a tal (que tingui parts humanes i parts de peix) però que s'allunyi de la idea romantica i bella de la sireneta del conte d'Andersen. Vull que el "peix" trenqui amb la bellesa típica de la representació de la sirena i que es diferencii d'aquesta imatge romàntica de la sirena maca i antropomòrfica.

# data[].attributes.body
"Vestige I", 2020
Tècnica mixta sobre fusta
88 x 112 cm

# data[].attributes.body
En aquest projecte tinc previst realitzar una peça d'alumini. M'interessa treballar el concepte de la verticalitat, la forma orgànica i el joc de diferents gruixos en la pròpia peça.

# data[].attributes.body
Depenent del temps i les habilitats que adquireixi, fer-ne dues per entrellaçar-les.

# data[].attributes.body
"Maman", 1999 de Louise Bourgeois
1023,6 cm x 892,7 cm
Bronze, acer inoxidable i marbre.

Louise Bourgeois per mi és una gran referent ja que una gran part de la meva obra és dedicada a la maternitat i el dol, prenent-la com un gran model de referència.

# data[].attributes.body
Obra realizada anteriorment:

'Sense títol' (2023)
Material: marbre blanc
Dimensions: 37 x 16 x 31cm

# data[].attributes.body
Sebastià.
"La torxa de l'amistat"
20 metres
Ferro esmaltat, 2002.
Sant Antoni, EUA´

Aquesta escultura té una mida monumental i està ubicada a l'espai públic de Sant Antoni, EUA. Destaca les seves dimensions monumentals, i la seva verticalitat, generant un moviment a l'escultura i un punt d'interès a la zona més alta. A banda de la mida, crida l'atenció el seu color brillant i el contrast entre les dues rectes i les formes que generen en unir-se a dalt.

# data[].attributes.attachment_caption
Moviment encapsulat: L'expressió artística enmig de la restricció metàl.lica.

# data[].attributes.body
Aquesta idea sorgeix de la maternitat i els canvis físics que es produeixen en aquest procés. És fascinant com el cos adapta formes diferents a situacions futures. Com del no res, sorgeix una nova unitat de vida. Aquestes adaptacions, són l'imput per la producció d'aquesta proposta.

# data[].attributes.attachment_caption
Hans Christian Andersen, autor del conte "Den lille Havfrue" (La sireneta)

# data[].attributes.attachment_caption
La sireneta de Copenhage,  Edvard Eriksen

# data[].attributes.body
Una persona tapada per complet d'un mateix color. Qui és?
A la roba porta cosides unes peces metàl·liques abstractes. Què són? L'únic evident en elles és el pas de les mans i la insistència dels dits per modelar. Les empremtes són les protagonistes d'aquestes petites aparicions.

# data[].attributes.body
Aquesta imatge de la Mireia Vilapuig m'interessa formalment pel contrast i l'elegància que aconsegueix amb les boletes i la màniga. Em crida l'atenció i es relaciona clarament amb la formalització que m'agradaria assolir per aquest projecte.

# data[].attributes.body
Un altre aspecte a destacar, són les formes i els vòlums. M'agradaria jugar amb els buits i els plens, formes que es creen plenes amb la simplesa d'un doblec. Fent una especie de síntesi, simplificant les formes però, que el resultat esdevingui en una image complexa. Deixar que el material reposi i també pugui interferir la llum.

# data[].attributes.body
Dos exemples d'esculturetes compactes i figuratives, sobre d'altars.

18 de setembre.

# data[].attributes.body
Kiki de Montparnasse, 1928
Pablo Gargallo

M'interesa especialment, el tractament del material. Els buits i els plens. Com juga amb els vòlums, extreient i sintetitzant formes sense perdre el conjunt, i entenent-se perfectament el seu global.

# data[].attributes.body
Darius Hulea

Defineix les seves obres com a dibuixos experimentals amb un material del passat que li permet l'exploració de nous recursos. M'interesa d'aquest artista, especialment la seva claredat escultòrica; i és que es evident que en les seves obres ens dota del màxim detall, com de la froma més abtracta. Ens mostra que no cal detallar-ho tot perquè s'entengui el conjunt, unes línies poden ser suficients per explicar la complexitat d'una forma.

# data[].attributes.attachment_caption
Estatueta que es ven de 2a mà per internet / gàrgola (quimera) de Notre-Dame Le Stryge

# data[].attributes.body
17 de setembre.

# data[].attributes.body
Estic buscant alguna cançó, poema, relat... que parli de protecció, de l'amor de pare a filla potser. Les gàrgoles protegeixen literalment les façanes de ser malmeses per l'aigua regalimant, són caracteritzades per éssers mitològics que vigilen, espanten i protegeixen l'edifici. La que jo pretenc fer vull que sigui més amable i acollidora sense perdre el valor de vigilància i protecció, relacionant amb la relació entre familiars O persones properes.

18 de setembre.

# data[].attributes.body
Tres tigres bajo la lluvia, 2023.
1,60x1,60m. Fang refractari groc 1.5 ( marró en imatge, cru.)

# data[].attributes.body
"l'Osobuco" o "Demelegusto" és un tall de carn de vaca que conté un ós. En èpoques de poca abundància i precarietat, els veïns compartien aquest ós per donar gust a les seves sopes.

La proposta és reproduir-lo en fosa, marcant-lo amb una sèrie d'empremtes dactilars. Per finalment instal·lar-la dins d'una olla bullint.

Una proposta que parla de classe, de gust i col·lectivitat.

# data[].attributes.body
La cuina surt al carrer 2023

# data[].attributes.body
Naturaleza muerta con un tazón de chocolate o desayuno con chocolate. C.1640 Juan de Zurbarán.

# data[].attributes.body
La meva idea sería realitzar la mateixa figura que en el treball anterior. En aquest cas, m´agradaría deixar la peça ¨inacabada¨¨, és a dir, en comptes de vuidar completament la peça, deixar-la amb els troncs de l´arbre de funició

# data[].attributes.body
Carmen Argote
“720 Sq. Feet: Household Mutations”

2010

# data[].attributes.body
“Shadow” 2002
Carlos Bunga

# data[].attributes.body
Guadalupe Maravilla
“Disease Thrower #18” 2021,
metal, cotó, cola, fusta i materials sintètics i naturals
2.4 × 1.3 × 1.7 m.

# data[].attributes.attachment_caption
"Untitled (A, B, C, D, E)".  Cindy Sherman

# data[].attributes.body
Cindy Sherman és una artista que en moltes de les seves obres investiga qüestions relacionades amb la identitat. Les seves fotografies exploren com la identitat es pot construir i representar a través de la transformació i l'actuació.

Tota la qüestió de la identitat té molt a veure amb el meu projecte.

# data[].attributes.body
"Acta est fabula"
2x1 m
Pastel sobre fusta
2023

# data[].attributes.body
La meva proposta és tracta de representar un nou cicle a la vida, vull dir que podem tornar a florir. Això neix de veure com una planta que tinc a casa la vaig veure ya seca i pensaba que moriria, llavors va ploure i a l'altre dia va florir deixant-me aquesta bonica reflexió.

# data[].attributes.body
He triat com a flor del muguet, ja que el seu significat es "la felicitat retrobada", amb això vull representar que florir es una nova etapa on podem tornar a sentir felicitar després de temps difícils.

Llavors la flor sortiria del costat de la figura femenina, i aquesta quedaria envoltada per les fulles de la flor.

# data[].attributes.attachment_caption
Els moments del dia, Alfons Mucha, 1899.

# data[].attributes.body
La meva proposta está influenciada per l'estil modernista, on es podia veure representada la figura femenina amb motius florals i vegetals.

Llavors, jo també vull fer aquesta connexió entre la dona i la natura (la figura femenina i el muguet).

Els cartells modernistas d'Alfons Mucha han estat molt presents en el desenvolupament.

# data[].attributes.attachment_caption
Els moments del dia, Alfons Mucha, 1899.

# data[].attributes.body
L'estil modernista ha estat una clara referència al desenvolupament de la meva proposta. Els motius vegetals i florals que envolten a la dona surten a la proposta, ja que he agafat com representa aquesta connexió persona i natura.

Els cartells modernistes d'Alfons Mucha m'han fet reflexionar sobre com volia treballar el tema.

# data[].attributes.attachment_caption
El árbol de la esperanza, Frida Kahlo, 1946.

# data[].attributes.body
Amb aquesta pintura veig una relació amb el concepte de la meva proposta. L'artista va pintar el quadre quan la van operar l'esquena, ella volia retratar un missatge per a si mateixa on havia d'aguantar i superar la seva operació, era un missatge d'ànims. Penso que aquest projecte també es per mi un missatge per mi mateixa, el missatge de que tot tornarà a florir.

# data[].attributes.attachment_caption
Proves realitzades a classe amb cera vermella

# data[].attributes.body
Ola en alabastre.
Recerca de la textura de l'aigua i l'espuma.

# data[].attributes.body
El projecte va encaminat al mar i a les petxines i cargols que he anat trobant al llarg de la vida a casa, Menorca.
Trobo aquestes figures d'un potencial enorme.
La seva estética natural és única en cada cas i fent un motlle d'aquestes podria esdevenir un ric projecte en quant a textures i formes.

# data[].attributes.body
Laetita Lara.
Escultora amb la que he tingut el gust de treballar aquest estiu i sobretot apendre molt del seu art.

# data[].attributes.body
El meu referent conceptual és Andy Goldsworthy.
El seu art va molt lligat amb la natura. El moviment que l'envolta és el Land Art.
A diferencia d'altres artistes, aquest integra a la perfecció la seva obra dins la natura, juga amb les formes que ja te, amb les possibilitats que ja hi ha, estèticament parlant, pero no la modifica excessivament.
Des de el meu punt de vista, la cuida i no li fa mal.

# data[].attributes.body
Michel Anasse
"Relation Humaine" sculpture, circa 1954
Welded iron

# data[].attributes.body
En procés, falten elements com les orelles, les banyes, les ales i retocs en general.

# data[].attributes.body
Estic buscant una expressió d'observació divertida, que no jutgi sinó que miri com si ja sabés tot el que passarà a les persones que la gàrgola (ubicada a dalt d'un edifici) veu petites al carrer.

# data[].attributes.body
La meva idea parteix de la recreació d'una columna vertebral mitjançant la còpia d'una vèrtebra de vaca, però fent que l'absència d'una de les peces faci que aquesta columna no s'articuli amb normalitat.

# data[].attributes.body
Com a referent format he escollit l'obra de Woods Davy perquè parteix d'elements orgànics, tal com són les pedres i ho fa jugant amb l'equilibri i la disposició d'aquestes, creant així escultures que perquè funcionin depenen de la combinació i relació de les peces que les componen, és a dir, depenen de com es subjecten entre si les pedres. Busco referents que parlin d'aquest equilibri entre les parts d'un tot, també com a metàfora de la necessitat d'aquest equilibri en el nostre dia dia per tal que les coses funcionin.

# data[].attributes.body
Com a referent formal he escollit David Keith perquè ha treballat amb la representació escultòrica d'una columna vertebral

# data[].attributes.body
"Plou dins la cuina"
Sandra Naharro
2022
20X20
Plastic Pet Termoconformat

# data[].attributes.body
Mi práctica artística está basada en dos intereses comunes:
Por un lado, el tema que trabajo en la mayoría de los proyectos es el Duelo. Este es tratado a través de diferentes registros o imágenes que relatan mi experiencia con este proceso.
A la misma vez, también trabajo este proceso con imágenes que se relacionan con él y con el diálogo que yo he relacionado con estos espacios, normalmente la mayoría de estos han sido relacionados con espacios vacíos o marginados de la ciudad.
A través de estos espacios he trabajado siempre con el grabado representando y relacionando conceptos.

# data[].attributes.body
Después de visitar la ciudad de Guernica y otras ciudades del norte de España, me di cuenta de que algunos edificios todavía conservan las huellas de los bombardeos y fusilamientos de la guerra civil. Esos vestigios son un recordatorio constante de los hechos históricos que marcaron la ciudad. Algunos de estos edificios han sido restaurados, mientras que otros han sido olvidados. Por esta razón, me gustaría crear una colección de piezas que capturen para siempre el hueco de lo que sucedió durante aquellos tiempos oscuros. Así, contribuiré al archivo y al recuerdo de la verdadera historia.

En un primer momento, me gustaría crear una obra artística que rinda homenaje a estos vestigios en algún lugar de la ciudad de Barcelona. Uno de los espacios más emblemáticos con estos "vacíos" es la plaza Felip Neri, que aún mantiene los rastros de las bombas y los fusiles que impactaron en el lugar durante la Guerra Civil española (1936-1939), donde en aquel entonces funcionaba una guardería.

# data[].attributes.body
De esta manera me gustaría poder hacer una representación de estos huecos mediante una pieza de bronce que posteriormente seria copiada y acompañada por 49 piezas de plástico termoconformado con el molde de esta. De esta manera me gustaría conseguir representar el vacío o olvido de estas personas que lucharon durante la guerra civil y que han sido olvidadas. Con la pieza de bronce me gustaría hacer referencia a aquellas pocas que aún se recuerdan.

# data[].attributes.body
Plexi-Vacuum-Panel Façade

100x 100 cm
Plastic

Barkoow Leibinger es un arquitecto que trabaja algunas de sus maquetas con piezas transparentes moldeadas mediante pistolas de calor dando formas abstractas y haciendo representaciones conceptuales. Sus piezas han sido inspiración para escoger los materiales con los que quería trabajar y sobre todo hacer referencia a los moldes con los que posteriormente he trabajado. La idea de trabajar con transparencias me ha ayudado a poder formular el ideal de piezas transparentes que he pensado para este proyecto y que acompañaran la pieza principal de esta obra.

# data[].attributes.body
Mireia Vilapuig amb la seva obra la Casa Plora ha sido una referente. Su obra habla sobre la conservación de casa de sus abuelos y preparación del espacio para pasar el duelo familiar después de la muerte de su abuelo y conservar la memoria familiar.

# data[].attributes.body
Les proves tridimensionals finalment han estat de dos cossos diferents. Es tracta d'un eriçó de mar i un cornet.
No he aconseguit treballar el concepte del land art, ja que les meves figures finament seran de materials perjudicials per a la natura, però sí que he respectat els objectes fent un motlle i deixant-los en perfectes condicions encara que ja siguin inertes.

Quant al concepte del treball més enllà de representar les formes dels cossos marins, he decidit per optar per la repetició. Cosa que em donarà joc a l'hora de presentar-les com un joc de dames, un enfrontament o simplement una forma de diàleg.

# data[].attributes.body
Finalment, he canviat el projecte, ja que no m'acabava de convèncer. En aquesta nova proposta, em centro en el concepte de teixit, pensant-lo com a tal i, presentar-lo com l'entenc. Personalment, penso que el fet de teixir és un gest que va agafar de la mà o que jo l'atribueixo directament a les relacions que establim amb espais, persones, objectes, etc. És configurar un diàleg entre tots dos individus establint unes connexions. I en el cas del teixit aquestes relacions són evidents en l'aspecte que es va configurant. D'altra banda, el fet de teixir em retorna a la meva infància, on amb la meva àvia, passava moltes tardes practicant i aprenent aquesta tècnica. I és amb una d'aquestes pràctiques que feia, que vull configurar aquesta proposta. Es tracta d'un tramat on és dibuixat uns personatges infantils, els quals jo havia de fer amb 'punt de creu'. Aquesta peça no està acabada i la meva intervenció constaria en passar-la al bronze i posteriorment, intervenir en ella cosint altre cop a sobre.
Conceptualment, parlaríem d'una peça inacabada i recuperada, canviant el seu estat material, d'un teixit, de cos manejable, a un metall, un cos rígid. El material comporta un canvi de significat conseqüentment (en aquest cas: congelar un moment i ser la base d'un nou significat i aprenentatge (una paradoxa temporal que es reprèn)). També parla de com les coses canvien, es configuren i desconfiguren per tornar a configurar unes de noves. Un estat mal·leable i canviant, on conviuen el teixit i les relacions entre coses, individus, etc.