# data[].attributes.body
Religia este o componentă importantă a culturii unui popor. Sentimentul religios se manifestă atât în cadrul bisericii , cât și dincolo în zidurile ei.

Credința se oglindește și în ceea ce crează oamenii : în arhitectură, în arte plastice, în literatură, în muzica etc.

Componenta religioasă a culturii române este foarte vie în perioada premodernă. În Evul Mediu , creștinismul, care fusese adoptat timpuriu de strămoșii românilor, devine o religie bazată pe carte. Cuvântul scris- mai întâi, manuscris, apoi tipărit circulă prin intermediul cărților de cult în limba slavonă. Cărturarii contribuie la modelarea limbii române în dorința de a da glas credinței. La acest palier participă și cultura populară, prin componenta religioasă, creștinismul popular și prin creația folclorică.

# data[].attributes.body
Creștinismul apărut în primul secol al erei noastre aduce un mesaj universal mai presus diviziunile naționale și sociale. Răspândirea creștinismului în România și menținerea lui de-a lungul vremii s-a făcut în strânsă conexiune cu Imperiul Bizantin.

Cultura română veche nu poate fi înțeleasă în afara cadrelor mentalităților vremii. În Țările Române , ca și în alte părți ale lumii, omul medieval e, în primul rând , un om religios , a cărui viață este ghidată de credință și de speranța mântuirii. Cu o percepție mai acută a efermității și a instabilității (într-o lume violentă), omul medieval trăiește mai acut o dimensiune spirituală a existenței (prin rugăciune, post, jurământ). Valorile etice (bunătate, milă, dreptate etc) se întemeiază pe cele religioase. Sunt subordonate în mare măsură religiosului politica, justiția, arta, viața cotidiană.

# data[].attributes.body
1. Grigore Ureche (1590-1647) a fost primul cronicar moldovean de seamă a cărui operă s-a păstrat. Cea mai semnificativă operă a lui Ureche este „Letopisețul Țarii Moldovei" (1359-1594) prin care acesta reface istoria țarii in relație cu istoria vecinilor - leși, tătari, turci, unguri, prezentați cu rânduielile, firea si cultura lor.

2. Miron Constin (1633-1691) a fost un boier, diplomat, dregător și important cronicar moldovean. In 1975, Miron Costin încheie „Letopisețul Țarii Moldovei de la Aron Vodă încoace" care continua cronica țarii inceputa de Grigore Ureche. La elaborarea Letopisețului, Miron Costin s-a folosit pe larg de o serie de lucrări ale istoricilor transilvăneni și polonezi cum ar fi Laurențiu Toppeltin, Przemysl Paul Piasecki, Gvagnin-Paszkowski, Otwinowski și Twardowski. Opera conține și un caracter memorialistic în ultima parte.

3. Ion Neculce (1672-1745) a fost un cronicar moldovean, mare boier, care a ocupat diferite funcții in perioada domniei lui Dimitrie Cantemir. Lucrarea sa „Letopisețul Țarii Moldovei de la Dabija Vodă pana la a doua domnie a lui Constantin Mavrocordat" coprinde evenimente din 1662 pana la 1743, la care a fost mai totdeauna părtaș sau le-a cunoscut de aproape.

# data[].attributes.headline
4.Analiză pe text-Fragment ,,Letopisețul Țării Moldovei" de Grigore Ureche

# data[].attributes.subject
4.Analiză pe text-Fragment ,,Letopisețul Țării Moldovei" de Grigore Ureche

# data[].attributes.body
Iară pre Ştefan vodă l-au îngropat ţara cu multă jale şi plângere în mănăstire în Putna, care era zidită de dânsul. Atâta jale era, de plângea toţi, ca după un părinte al său, că cunoştiia toţi că s-au scăpatu de mult bine şi de multă apărătură. Ce după moartea lui, pănă astăzi, îi zicu Sveti Ştefan vodă, nu pentru sufletu, ce ieste în mâna lui Dumnezeu, că el încă au fostu om cu păcate, ci pentru lucrurile lui céle vitejeşti, carile niminea din domni, nici mai nainte, nici după acéia, l-au ajunsu.

Rescris :

Uite-l pe Ștefan Vodă,pe care țara cu multe regrete l-a îngropat la mănăstire în Putna, care a fost creată de el. Atât de mult îl regretau, încât toți plângeau de parcă le-ar fi murit vreun părinte, că toți știau că au scăpat de multă apărare. După moartea lui, încă i se spune Ștefan Vodă, nu pentru caracterul său, pentru că a fost un om păcătos, ci pentru creațiile sale, pe care niciunul dintre domnitori, nici înainte nici după, nu au reușit.

Modificările fragmentului :

1. pre-pe

2. Ștefan vodă-Ștefan Vodă

3. atâta-atât

4. cunoștiia-cunoșteau

5. scăpatu-scăpau

6. apărătură-apărară

7. ce-că

8. zicu-zic

9. sveti-sfântul

10. sufletu-sufletul

11. ieste-este

12. au-a

13. fostu-fost

14. carile-care

15. niminea-nimeni

16. nainte-înainte

17. ajunsu-ajuns

# data[].attributes.headline
Analiză pe text - Fragment „Letopisețul țarii Moldovei" Grigore Ureche 

# data[].attributes.subject
Analiză pe text - Fragment „Letopisețul țarii Moldovei" Grigore Ureche 

# data[].attributes.body
„Pentru acéia, deaca am văzut că lipsesc poveștile și cursul anilor din létopisețul cel leșesc, am lipit dintre-ale noastre izvoade, carele am aflat că-s adevăr și am adus poveștile la létopisățul cel leșesc, carea la locul său, carele toate mai nainte să vor arăta, careși la locurile sale și toate pre rând chizmind și însămnând, am izvodit din toate izvoadele într-un loc și am făcut unul disăvârșit, de care lucru cu mare nevoință am silit să nu rămâie nimic nesămnat"

De aceea, deoarece am văzut ca lipsesc poveștile și istoria anilor din cronicile vechi ale Moldovei, am adunat din sursele noastre cele pe care le-am aflat ca sunt adevărate și am adus poveștile în cronicile vechi ale Moldovei, care să fie la locul lor, toate acelea pe care le-am găsit mai înainte pentru a le arata, toate ordonate și marcate corespunzător, am strâns toate sursele intr-un singur și am făcut un lucru desavarșit, de care am muncit pentru a nu lăsa nimic nescris.

Modificări:

1. „Acèia" -> aceea

2. „deaca" -> deoarece

3. „cel leșesc" -> moldovenesc

4. „carele, carea, careși" -> care

5. „nainte" -> înainte

6. „pre rand" -> pe rand / ordonate

7. „insâmnand" -> a marca / a semna

8. „izvodit" -> a obține

9. „izvoadele" -> sursele

10. „disăvarșite" -> desavarșit

# data[].attributes.headline
5.Element de creativitate- Text argumentativ

# data[].attributes.subject
5.Element de creativitate- Text argumentativ

# data[].attributes.body
Religia a însoțit omenirea de-a lungul istoriei, oferindu-i sens, moralitate și un mod de a înțelege lumea.

Religia oferă un set de valori morale după care omul se modelează. Codurile etice prezente în majoritatea religiilor ,cum ar fi respectul pentru viață, empatia și dreptatea sunt fundamentale pentru conviețuirea în societate. În plus, religia răspunde nevoii de a găsi sens și scop, mai ales în fața dubiilor existențiale, cum ar fi moartea sau suferința.

Mai mult, religia contribuie la cunoașterea interioară.Ritualurile și tradițiile religioase întăresc legăturile între oameni , oferindu-le pace interioară.

În plus, religia, deși importantă în trecut, este privită astăzi de mulți ca o adaptare culturală la nevoile unor timpuri trecute.

În concluzie, religia poate fi o componentă fundamentală pentru unii oameni , deoarece ei au nevoia de a crede în divin pentru liniște și pace.

# data[].attributes.headline
Element de creativitate - text argumentativ 

# data[].attributes.subject
Element de creativitate - text argumentativ 

# data[].attributes.body
Consider că religia este o componenta fundamentala a existenței umane, aceasta având un impact profund asupra omului.

În primul rând, religia oferă un cadru moral și etic care ghidează comportamentul oamenilor. Deși fiecare religie este diferită in felul ei, toate încurajează ajutorul reciproc, solidaritatea, precum și compasiunea fața de cei din jurul nostru. Alte calități importante pe care toate religiile le promovează sunt sinceritatea, respectul și empatia care contribuie la formarea unei societăți armonioase.

În al doilea rand, religia îndeplinește o funcție psihologică importantă, oferindu-le confort și speranța oamenilor. Credința intr-o putere superioară ajuta oamenii sa facă fața provocărilor și să gasească sensul existenței lor. De asemenea, credința contribuie la schimbarea mentalității persoanelor care se confrunta cu singurătatea. Prin rugăciune sau meditație, oamenii singuri pot simți o legătură cu ceva mai mare decat ei, alungând astfel sentimentul de singurătate.

În concluzie, religia este atât o influență puternica asupra oamenilor, cât și un suport emoțional necesar în momentele dificile.

# data[].attributes.body
https://wordwall.net/resource/37904924

# data[].attributes.headline
Analiză pe text - Fragment „Letopisețul țarii Moldovei" Grigore Ureche 

# data[].attributes.subject
Analiză pe text - Fragment „Letopisețul țarii Moldovei" Grigore Ureche 

# data[].attributes.body
1.După acéia și eu care sunt intre cei păcătoși, Simeon Dascal apucatu-m-am și eu pre urma a tuturora a scrie acéste povești, ce într-înse spune cursul anilor și viiața domnilor, văzindu și cunoscând că scriitorii cei mai de demult care au fost însămnând acéste lucruri ce au trecut și s-au sfârșit și pre urma lor alții nu vor să se apuce; văzând noi aceasta că să părăséște această însămnare, socotit-am ca să nu lăsăm acestŭ lucru nesăvârșit și să nu să însămnéze înainte, carele mai nainte de alții au fost început pre rând însemnatu, pănă la domniia lui Vasilie vodă, ca să nu ne zică cronicarii altora limbi c-am murit și noi cu scriitorii cei dinceput, sau că doară suntem neînvățat. 2.După aceea, și eu, care sunt printre cei păcătoși, Simeon Dascălul, m-am apucat să urmez exemplul tuturor și să scriu aceste povești, în care se povestește succesiunea anilor și viața domnitorilor. Văzând și înțelegând că scriitorii de odinioară, care au notat aceste evenimente trecute și sfârșite, nu mai au urmași care să continue această muncă, am socotit să nu lăsăm această lucrare neterminată și să nu continuăm însemnările începute înaintea noastră, până în vremea domniei lui Vasile Vodă. Aceasta, pentru ca să nu spună cronicarii altor neamuri că am murit și noi, asemenea scriitorilor de demult, sau că suntem doar niște oameni neștiutori.”

Este o mărturisire a unui cronicar care își justifică efortul de a continua tradiția scrierii istoriei, pentru a păstra memoria evenimentelor și a domnitorilor Moldovei. Modificări: apucatu-m-am → m-am apucat

văzindu și cunoscând → văzând și înțelegând

să însămnéze → să continue

socotit-am → am socotit

să părăséște → se părăsește

zică → spună

carele mai nainte de alții → care au fost înaintea noastră

# data[].attributes.headline
Elemente de creativitate- Text argumentativ 

# data[].attributes.subject
Elemente de creativitate- Text argumentativ 

# data[].attributes.body
Religia reprezintă un aspect complex al vieții umane, înrădăcinată în cultură, istorie și spiritualitate. De-a lungul timpului, aceasta a influențat profund comportamentul, valorile și modul de organizare al societăților. Dezbaterea asupra rolului religiei în viața omului are multiple perspective, fiecare oferind argumente solide în favoarea sau împotriva considerării acesteia drept o componentă fundamentală.

Un prim argument în favoarea religiei este legat de funcția sa morală și etică. Religia oferă un set de principii și reguli care ghidează comportamentul indivizilor și al comunităților. Spre exemplu, precepti precum "să nu ucizi" sau "să-ți iubești aproapele" contribuie la consolidarea relațiilor sociale și la evitarea conflictelor. Pentru multe persoane, religia este sursa unor valori fundamentale, cum ar fi compasiunea, dreptatea sau onestitatea, care le influențează alegerile de zi cu zi.

Un alt argument pentru rolul fundamental al religiei este capacitatea sa de a oferi un sens vieții. În momente de suferință sau incertitudine, credința religioasă poate aduce alinare, speranță și o perspectivă mai largă asupra existenței. Ceremoniile religioase și rugăciunile creează o legătură spirituală, oferind suport emoțional și sprijin comunitar. Pentru mulți oameni, religia înseamnă mai mult decât ritualuri; este o cale de a înțelelege scopul și esența vieții.

În concluzie, religia poate fi considerată o componentă fundamentală a vieții omului pentru cei care o adoptă ca sursă de valori morale. Totuși, într-o lume pluralistă, unde multiple perspective contribuie la diversitatea umană, rolul religiei nu este universal. Importanța sa depinde de contextul cultural, de alegerile individuale și de alternativele pe care oamenii le consideră relevante pentru viața lor.

# data[].attributes.headline
Analiză pe text - Fragment „Letopisețul țării Moldovei” Grigore Ureche

# data[].attributes.subject
Analiză pe text - Fragment „Letopisețul țării Moldovei” Grigore Ureche

# data[].attributes.body
1.Ci cu ajutoriul lui Dumnezeu, întăi m-am apucat a scrie ce au pizmit și ce au însemnat alții. Pentru acéia, gândindu și socotind de la inimă ca să pociu afla cu adevărat acest lucru, să fie deplin, adunat-am izvoade pre rând de i-am împreunat. Și citind izvoade pre rând, aflat-am și acest izvod, carele l-au scris Uréche vornicul și deaca l-am citit, l-am socotit că este scris adevăr, însă mai mult din cărțile streinilor decât din izvoadele noastre, că numai cât tinde poveștile mai largŭ și de agiuns și mai deschis, iar semnele sau tocmélele și lucruri câte s-au făcut în țară, nu le arată toate, că poate fi că n-au știut de toate cronicariul cel leșesc să le scrie.

2.Cu ajutorul lui Dumnezeu, m-am apucat pentru început să scriu despre ceea ce au spus și ce au însemnat alții. De aceea, gândindu-mă și socotind din toată inima, ca să pot afla cu adevărat acest lucru, am adunat izvoare și le-am pus împreună. Citind aceste izvoare, am găsit și acest izvod, pe care l-a scris Uréche vornicul, și după ce l-am citit, am considerat că este adevărat, însă conține mai multe informații din cărțile străine decât din izvoadele noastre. Acestea din urmă sunt mai ample în poveștile lor și mai clare în detalii, dar nu arată toate semnele și faptele care s-au făcut în țară, pentru că este posibil ca cronicarii străini să nu fi știut toate evenimentele pentru a le scrie.

Modificări :

•„Ci cu ajutoriul lui Dumnezeu” → „Cu ajutorul lui Dumnezeu”

•„întăi” → „pentru început”

•„pocuiu afla” → „pot afla”

•„să fie deplin” → „ca să pot afla cu

adevărat acest lucru”

•„adunat-am izvoade pre rând de i-am împreunat” → „am adunat izvoare și le-am pus împreună”

•„Și citind izvoade pre rând” → „Citind aceste izvoare”

•„aflat-am și acest izvod” → „am găsit și acest izvod”

•„carele l-au scris Uréche vornicul” → „pe care l-a scris Ureche vornicul”

•„deaca l-am citit” → „și după ce l-am citit”

•„l-am socotit că este scris adevăr” → „am considerat că este adevărat”

•„însă mai mult din cărțile streinilor decât din izvoadele noastre” → „însă conține mai multe informații din cărțile străine decât din izvoadele noastre”

•„că numai cât tinde poveștile mai largŭ și de agiuns și mai deschis” → „Acestea din urmă sunt mai ample în poveștile lor și mai clare în detalii”

•„iar semnele sau tocmélele și lucruri câte s-au făcut în țară” → „dar nu arată toate semnele și faptele care s-au făcut în țară”

•„că poate fi că n-au știut de toate cronicariul cel leșesc să le scrie” → „pentru că este posibil ca cronicarii străini să nu fi știut toate evenimentele pentru a le scrie”

# data[].attributes.headline
Element de creativitate - Text argumentativ 

# data[].attributes.subject
Element de creativitate - Text argumentativ 

# data[].attributes.body
Religia este adesea considerată o componentă fundamentală a omului din mai multe motive. În primul rând, religia oferă un sistem de valori și principii morale care ghidează comportamentul individului. Aceasta ajută la formarea identității personale și colective, oferind un sentiment de apartenență la o comunitate mai mare. De asemenea, religia răspunde la întrebările existențiale legate de viață, moarte și sensul existenței, oferind confort și speranță în momentele dificile.

Pe de altă parte, unii susțin că religia nu este esențială pentru toți oamenii. În societățile moderne, mulți indivizi își construiesc valori morale și etice pe baza rațiunii, științei și experiențelor personale, fără a se baza pe credințe religioase. Astfel, religia poate fi văzută mai degrabă ca o alegere personală decât ca o necesitate universală.