# data[].attributes.body
Læringsmål

1.2 Eleven kan planlægge og begrunde sygeplejehandlinger med udgangspunkt i Orems egenomsorgsteori.

3.Eleven kan anvende viden om sygeplejeprocessens 5 faser til at planlægge sygepleje og omsorgsopgaver hos borgeren

5 Eleven kan vurdere ændringer i borgerens sundhedstilstand og planlægge relevante sygeplejehandlinger

# data[].attributes.body
Du kan finde inspiration i disse film fra Sosuplay:

Introduktion til Orems egenomsorgsteori

Orems egenomsorgsteori

Opgave

Du skal forberede dig til vejledning med din praktikvejleder. Inden vejledningen skal du kunne analysere Ellens behov for sygepleje ud fra sygeplejeprocessen.

I vurderingsfasen skal du vurdere Ellens egenomsorg ud fra Orems teori om egenomsorg.

Vurder:

- Hvilke sygeplejesystemer skal du anvende i forhold til Ellen og hvorfor?

- Opstil 3 sygeplejediagnoser (PES), som du vil arbejde med fremadrettet hos Ellen.

# data[].attributes.body
Egenomsorg er evnen til at drage omsorg for sig selv.

Dorothea Orem har udviklet en teori om egenomsorg.

Der er tre forskellige typer af egenomsorgsbehov:

universelle

udviklingsrelaterede

sundhedsafvigende

Egenomsorgssvigt handler bl.a. om egenomsorgskapacitet og egenomsorgshandlinger.

Egenomsorgskapacitet kaldes også for ressourcer.

Egenomsorgshandlinger kaldes også for krav eller terapeutiske egenomsorgskrav.

Egenomsorgssvigt opstår, når kravene er større end ressourcerne.

Når egenomsorgsbehovene overstiger evnen til at udføre egenomsorgshandlinger, opstår der et egenomsorgssvigt, og der bliver behov for hjælp og pleje.

Årsager til, at patienten eller borgeren ikke selv kan udføre egenomsorgshandlinger i tilstrækkelig høj grad, kan enten være manglende eller utilstrækkelig viden eller forståelse, svigt i evnen til at vurdere, bedømme og beslutte eller svigt i evnen til at iværksætte og gennemføre handlinger.

Dorothea Orem opstiller tre sygeplejesystemer, du som sundhedsprofessionel kan tage i brug, når du skal hjælpe et andet menneske:

det helt kompenserende system

det delvist kompenserende system

det støttende og undervisende system.

Sygeplejens hjælpemetoder inddeles i fem kategorier:

at gøre noget eller handle for en anden

at vejlede

at sørge for fysisk og psykisk støtte

at sørge for omgivelser som fremmer udvikling

at undervise

# data[].attributes.body
Når kravene er større end ressourcerne, har borgeren egenomsorgssvigt og derfor brug for hjælp. Borgeren kan hjælpes ved enten at få tilført flere ressourcer, så vedkommende bedre kan imødekomme kravene (venstre side), eller ved at nedsætte kravene (højre side).

# data[].attributes.body
Når du har analyseret dig frem til et svar, så vælger du det rette sygeplejesystem, hvor du hjælper borgeren med det, han eller hun ikke selv kan. I nogle situationer kan det være nødvendigt at benytte sig af flere sygeplejesystemer på en gang.

Du skal løbende evaluere din pleje og vurdere, om du benytter det rigtige system. Hvis borgerens situation ændrer sig, skal du måske tage et andet system i brug.

# data[].attributes.body
Sygeplejeprocessen er både en problemløsende proces og en model for samarbejde mellem dig og den patient, du har det plejefaglige ansvar for.

Problemløsningsmetoder kan hjælpe med til at strukturere det faglige arbejde, men er ikke færdige løsningsmodeller.

Ophavskvinden til teorien om sygeplejeprocessen er den amerikanske sygeplejerske Ida Orlando.

Sygeplejeprocessen er opdelt i fem faser.

I praksis må du springe frem og tilbage mellem faserne og altid være åben for, at nye data kan vise sig, og at nye analyser kan pege på andre problemstillinger.

Mål og handlinger må altid rettes til i forhold til situationen, som evt. ændrer sig.

Det primære i alt hjælpearbejde er relationen med det enkelte menneske.

Som en del af kvalitetssikringen er det vigtigt, at du dokumenterer de sygeplejefaglige handlinger.

# data[].attributes.body
Sygeplejeprocessen som metode til problemløsning

Vi løser problemer hver dag, og det er derfor noget, vi alle kender til.

I sygeplejen kan du bruge sygeplejeprocessen som en klinisk metode, når du skal løse problemer.

Dvs. en metode, du kan bruge, når du står i en plejesituation, der kræver en faglig handling.

Sygeplejeprocessen kan hjælpe dig med at identificere (finde frem til) borgerens sundhedsfaglige problemer og derefter sætte de korrekte mål og udføre relevante sygeplejehandlinger ved, at du følger de forskellige faser af sygeplejeprocessen.

Du kan derfor opnå grundighed og målrettethed i det daglige arbejde ved at bruge sygeplejeprocessen.

# data[].attributes.body
Sygeplejefaglige problemområder

Funktionsniveau, fx evne til daglig livsførelse

Bevægeapparat, fx evne til at bevæge sig, muskeltonus, fald

Ernæring, fx appetit, tørst, kvalme, opkastning, aspirat, gylp, vægt, nedsat tyggefunktion, smerter i munden

Hud og slimhinder, fx forandringer og lidelser fra hud, slimhinder og andet væv, hudens udseende, kløe, tænder, protese, sår

Kommunikation, fx mentalt, bevidsthedsniveau, evne til at forstå, evne til at gøre sig forståelig, evne til at anvende kropssprog

Psykosociale forhold, fx abstinenser, adfærd, følelsesmæssig tilstand, mestring, misbrug, motivation, netværk, relationer, værdier, livsanskuelse, psykose/virkelighedsopfattelse, selvskade

Respiration og cirkulation, fx respirationslyde, respirationsmønstre, hostekraft, ekspektorat, hudtemperatur, hudfarve, hydreringstilstand, ødem, blodtryk, cirkulationsproblemer

Seksualitet, køn og kropsopfattelse, fx pubertet, seksualfunktion, fertilitet, menstruation, graviditet, fødsel, barsel

Smerter og sanseindtryk, fx smertescore, smertelokalisation, smertetype, smertemønster, lindrende/provokerende faktorer, høresans, lugtesans, følesans, synssans, smagssans

Søvn og hvile, fx søvnmønster, varighed af søvn, træthed, energi

Viden og udvikling, fx helbredsopfattelse, hukommelse, kognitiv formåen, modenhed, vidensniveau

Udskillelse (tarmfunktion og vandladning), fx flatus, afføringstrang, afføringsmønster, afføringens udseende og lugt, vandladningstrang, urinens udseende, vandladningsmønster.

# data[].attributes.body
P (problem): Her skriver du det sygeplejefaglige problem, som patienten har eller er i risiko for at få.

E (ætiologi (af eng. etiologi = årsag)): Her skriver du årsagen til problemet. Det er vigtigt, at du både medtager de fysiologiske, psykologiske og sociale faktorer, der forårsager problemet, og patientens manglende mulighed for at handle i forhold til problemet.

S (symptomer): Her skriver du de symptomer eller mulige symptomer, der viser sig.

Et eksempel på en sygeplejediagnose i forhold til borger kunne være:

P: Borger er bange

E: Smerter pga. blindtarmsbetændelse. borger er utryg, og det forværrer smerten. borger mangler viden om situationen

S: borger græder. Hun vil gerne hjem