# data[].attributes.body
És el retorn de la sobrietat i la racionalitat del Classicisme
Pintura:
Ordre i equilibri, dibuix sobre calor, composició ordenada i temàtica mitològica.
Autors:
J. G. Soufflot, Antonio Canova i J. L. David

# data[].attributes.body
Els orígens més remots d'aquest moviment es troben a la música ia la literatura alemanya i anglesa de finals del segle XVIII. Sorgeix com una reacció en contra dels esquemes rígids del classicisme i rep una influència enorme de l'art gòtic.

# data[].attributes.body
El realisme es desenvolupa entre els anys 1850 i 1875 com a reacció a l'excés d'antimentalisme propi del romanticisme i es caracteritza per representar les coses com són en realitat. Les noves ideologies socials, el naixement de la fotografia i el desenvolupament científic en seran les bases doctrinals.

# data[].attributes.body
Aquest moviment es desenvolupa a França entre els anys 1860 i 1886 com un nou corrent artístic que trenca amb el realisme. La nova concepció de l'artista era intentar transmetre el ritme canviant de les coses, sota la influència del percebut espontàniament i utilitzant la vibració de la llum. Així intentaven exposar les impressions que experimentava l'artista en observar la natura.

# data[].attributes.body
Sota aquest terme sol agrupar-se l'obra de pintors tan diversos com Paul Cézanne (1839-1906), Paul Gauguin (1848-1903), Vincent van Gogh (1853-1890), Henri de Tolosa-Lautrec (1864-1901) i altres artistes que en un o altre moment van figurar entre els anomenats impressionistes, però que més tard servirien de pont a tendències posteriors com el cubisme i l'expressionisme, ja al segle següent.