# data[].attributes.body
Geminis significa bessons, en llatí. Simbolitza l'actualitat, el desdoblament interior, l'antagonisme del cos i de l'ànima, però també la idea que la vida té el seu origen en la unió de dos oposats. Com a signe mutable geminis flueix i no es queda estancat en cap estat.

Geminis és la tercera constel·lació del zodíac i es troba a uns 30 graus al nord-est d'Orió.

# data[].attributes.body
Sagitari és el novè signe del zodíac, el qual és travessat pel sol entre el 22 de novembre i el 20 de desembre aproximadament i segons l'any. El seu planeta regent és Júpiter, els seus colors són el morat, el lila i el porpra. La pedra amb què s'identifica és el jade.

# data[].attributes.body
Sagitari en llatí vol dir “arquer”. Al·ludeix al centaure Quiró -meitat animal, meitat humà- que crià herois com Jàson, Aquil·les i Hèracles. Fou elevat a constel·lació 9 després que Hèracles accidentalment el ferís de mort amb una fletxa. La ferida que li produí fou tan dolorosa que Quiró va cedir la seva immortalitat a Prometeu per poder així morir i escapar al dolor.

# data[].attributes.body
Capricorn és el desè signe del zodíac el qual és travessat pel sol entre el 21 de desembre i el 19 de gener aproximadament i segons l'any. És regit pel planeta Saturn, els seus colors són el negre, el verd fosc i el marró i les pedres amb les que s'identifica són l'ònix i l'atzabeja.

# data[].attributes.headline
Segons una de les seves versions, Orió el caçador va declarar a Urà que mataria tots els animals de la Terra. Davant això, Artemisa, la deessa dels animals salvatges, i la seva mare Leto, li van enviar un escorpí perquè el matés.L'aràcnid va perseguir Orió fins a picar-lo i matar-lo.Els déus van elevar Orió i escorpí al cel col·locant-los en extrems oposats de la volta celeste, de manera que quan la constel·lació d'Escorpí surt per l'horitzó, la constel·lació d'Orió s'oculta fugint de l'animal que va causar la seva mort.

# data[].attributes.subject
Segons una de les seves versions, Orió el caçador va declarar a Urà que mataria tots els animals de la Terra. Davant això, Artemisa, la deessa dels animals salvatges, i la seva mare Leto, li van enviar un escorpí perquè el matés.L'aràcnid va perseguir Orió fins a picar-lo i matar-lo.Els déus van elevar Orió i escorpí al cel col·locant-los en extrems oposats de la volta celeste, de manera que quan la constel·lació d'Escorpí surt per l'horitzó, la constel·lació d'Orió s'oculta fugint de l'animal que va causar la seva mort.

# data[].attributes.body
La constel·lació d'Aquari és la desena més extensa i cobreix més del 2,3 % del cel nocturn. Inclou 56 estrelles observables a simple vista, majoritàriament tènues, sent Sadalsuud (β Aquarii) la més brillant amb magnitud 2,90. La segona estrella més brillant és Sadalmelik (α Aquarii),1 una supergegant groga de tipus espectral G2Ib2 —molt semblant a la citada Sadalsuud— amb un radi unes 60 vegades més gran que el del Sol. Es pensa que Sadalmelik, Sadalsuud i Enif (ε Pegasi), amb edat i massa similars, tenen un origen comú.3

A les dues supergegants grogues els segueix en brillant δ Aquarii, coneguda com Skat,1 una estrella blanca de la seqüència principal de tipus A3V4 situada a 160 anys llum de la Terra. Una altra estrella brillant és ζ Aquarii, anomenada Sadaltager, una binària composta per una estrella blanc-groga de la seqüència principal i una subgegant lleugerament més freda.5 La subgegant podria ser, al seu torn, una binària espectroscòpica.6

Aquari conté diverses gegants vermelles, la més brillant entre elles, λ Aquarii, rep el nom d'Hydor. Té un radi 100 vegades més gran que el radi solar,7 equivalent a 0,5 ua. φ Aquarii, de tipus espectral M2III, té una mida més modesta, unes 35 vegades més gran que la del Sol. No així χ Aquarii, que és, quant a mida, semblant a Hydor però es troba gairebé al doble de distància que aquesta

# data[].attributes.headline
La Balança és la setena constel·lació zodiacal. És una de les 88 constel·lacions modernes.És una constel·lació poc lluminosa que no té cap estel de la primera magnitud, situada entre Verge a l’oest i Escorpí al est. L’estrella més brillant de la constel·lació de Balança és α Librae. Originalment formava part de les pinces d’Escorpí. Limita al nord amb les constel·lacions de la Serp i la Verge, al sud amb Hidra i Llop i a l’oest amb les constel·lacions d’Escorpí i Ofiüc. El seu nom ve del llatí Libra

# data[].attributes.subject
La Balança és la setena constel·lació zodiacal. És una de les 88 constel·lacions modernes.És una constel·lació poc lluminosa que no té cap estel de la primera magnitud, situada entre Verge a l’oest i Escorpí al est. L’estrella més brillant de la constel·lació de Balança és α Librae. Originalment formava part de les pinces d’Escorpí. Limita al nord amb les constel·lacions de la Serp i la Verge, al sud amb Hidra i Llop i a l’oest amb les constel·lacions d’Escorpí i Ofiüc. El seu nom ve del llatí Libra

# data[].attributes.body
En la mitologia grega, Aquari és sovint associat amb la figura mitològica d'Odisseu, rei d'Ítaca, la història del qual es conta al mite grec de la guerra de Troia, recollit al poema èpic L'Odissea de l'autor clàssic Homer. Es representa Ulisses portant la «gerra dels vents» lliurada pel déu Eolo a Ulisses, que contenia tots els vents contraris que podien impedir-li el seu retorn a Ítaca. El signe d'aquari es relaciona amb l'element aire, malinterpretat i confós posteriorment pel seu nom, en les representacions van començar equivocadament a identificar aigua caient de la gerra en lloc d'aire.

Aquari també està associat al déu grecoromà Saturn sent aquest el seu Déu regent tradicional Urà/Caelus i, de vegades, al déu Crono/Saturn. A la mitologia grega, la constel·lació d'Aquari va ser alguna vegada Ganímedes, el coper dels déus.

Els Aquari solen ser fantasiosos, pensatius i els encanta ajudar els altres. Són molt intel·ligents, independents i estan dotats d'una gran imaginació, els aquaris poden veure una multitud d'opcions i solucions encara que sembla que no n'hi ha, tenen una capacitat resolutiva enorme.

# data[].attributes.body
El taure en la mitologia grega s’identifica amb una de les múltiples aventures de Zeus a la Terra. Zéus, el pare dels déus, tot i que estava casat amb Hera, acostumava a baixar a la Terra per escollir i estimar alguna nimfa. Una de les més cèlebres va ser Europa.

Zeus va veure Europa quan aquesta jugava amb les seves companyes a la platja de Sidó o de Tir, on regnava el seu pare. Meravellat de la seva bellesa, es metamorfejà en un toro d’una gran blancor i amb unes banyes similars a la lluna creixent; amb aquest forma va jeure als peus de la donzella. Europa, en un principi es va espantar, però després va començar a acaronar–lo i acabà seient a la seva grupa. Tot seguit, el toro s’aixecà i es llançà al mar. Malgrat els crits d’Europa, el toro es va endinsar cada cop més en la mar i arribaren tots dos a l’illa de Creta, on Zeus s’uní a la jove al costat d’una font, sota uns plàtans que, en memòria d’aquests amors, obtingueren el privilegi de no perdre mai les seves fulles.

D’aquesta unió nasqueren tres fills: Minos, Sarpedó i Radamantis. En morir, Europa va rebre honors divins, i el toro, la forma del qual havia adoptat Zeus, es convertí en una constel·lació.

Minos, un dels fills de Zeus i Europa, va arribar a ser el rei de Creta. Per guanyar-se la simpatia del poble, va voler demostrar que els déus estaven a favor seu i pregà a Posidó (Neptú) que fes sortir un toro del mar; a canvi li va prometre que sacrificaria l’animal.

Posidó envià el toro i Minos va arribar a ser el rei de Creta. Però l’exemplar era tan magnífic, que Minos decidí no sacrificar-lo. Posidó enfadat va fer que Pasífae, la dona de Minos, sentís una passió boja pel formós animal i que s’unís amb el Toro. D’aquesta unió nasqué el Minotaure. La notícia va córrer de boca en boca. Fins i tot Eristeu, rei de l’Argòlida, se n’assabentà i imposà a Heràcles la tasca de capturar-lo (tasca que va constituir un dels dotze famosos treballs). Heràcles matà l’animal i així Creta s’alliberà del toro, però li quedava el Minotaure.

El Minotaure era un monstre que tenia cap d’home i cos de toro. Minos, el rei de Creta, ordenà a l’artista atenès Dèdal la construcció d’un immens palau, un laberint. Ningú, llevat del propi Dèdal, no era capaç de trobar-ne la sortida. Minos tancà allà al monstre i cada any li lliurava set joves i set donzelles de la ciutat d’Atenes. Teseu, fill d’Egeu, rei d’Atenes, s’integrà voluntàriament en el grup de joves que havien de ser sacrificats a Creta, i gràcies a Ariadna, va aconseguir no tan sols matar el Minotaure, sinó també trobar el camí de sortida del laberint.

# data[].attributes.headline
En la mitologia grega, aquesta constel·lació representa la balança sostinguda per Hera, deessa del matrimoni. En la mitologia romana, es considerava que era la balança d’Astrea, la deessa verge de la Justícia. La mateixa deessa era representada per una constel·lació veïna: Verge.

# data[].attributes.subject
En la mitologia grega, aquesta constel·lació representa la balança sostinguda per Hera, deessa del matrimoni. En la mitologia romana, es considerava que era la balança d’Astrea, la deessa verge de la Justícia. La mateixa deessa era representada per una constel·lació veïna: Verge.

# data[].attributes.headline
Escorpio es un signo fijo y de agua; su potencia y energía emocional son únicas en todo el zodíaco. Tiene mucha imaginación e intuición, además de una gran capacidad para el análisis, fuerza de voluntad y firmeza, aunque también es muy sensible y emocional consigo mismo y con el entorno.Además, Escorpio desea ejercer el control, acumulando poder; suele tener una profunda inteligencia fruto de su poder de concentración. Escorpio tiende a ir a la raíz, a lo esencial y a lo que pertenece al mundo inconsciente.Un Escorpión es inmensamente enérgico y su carácter puede dar lugar a grandes ventajas o no menos grandes peligros para los demás. De hecho, sus puntos negativos son la agresión, los celos y el resentimiento. No soporta la deslealtad y tampoco perdona una ofensa; es más, seguramente busque venganza... y es muy mal enemigo, así que cuidadito con hacerle daño.Las Escorpio son personas muy sensuales y apasionadas; para ellas el acto del amor es algo espiritual: sienten emociones a las que otros signos ni se pueden acercar. La intensidad de sus sentimientos hace que sus relaciones amorosas sean profundas, mágicas, y a veces, por desgracia, fatales.

# data[].attributes.subject
Escorpio es un signo fijo y de agua; su potencia y energía emocional son únicas en todo el zodíaco. Tiene mucha imaginación e intuición, además de una gran capacidad para el análisis, fuerza de voluntad y firmeza, aunque también es muy sensible y emocional consigo mismo y con el entorno.Además, Escorpio desea ejercer el control, acumulando poder; suele tener una profunda inteligencia fruto de su poder de concentración. Escorpio tiende a ir a la raíz, a lo esencial y a lo que pertenece al mundo inconsciente.Un Escorpión es inmensamente enérgico y su carácter puede dar lugar a grandes ventajas o no menos grandes peligros para los demás. De hecho, sus puntos negativos son la agresión, los celos y el resentimiento. No soporta la deslealtad y tampoco perdona una ofensa; es más, seguramente busque venganza... y es muy mal enemigo, así que cuidadito con hacerle daño.Las Escorpio son personas muy sensuales y apasionadas; para ellas el acto del amor es algo espiritual: sienten emociones a las que otros signos ni se pueden acercar. La intensidad de sus sentimientos hace que sus relaciones amorosas sean profundas, mágicas, y a veces, por desgracia, fatales.

# data[].attributes.headline
El signe de escorpí comença el 23 d'octubre i acaba el 22 de novembre

# data[].attributes.subject
El signe de escorpí comença el 23 d'octubre i acaba el 22 de novembre

# data[].attributes.headline
El igne Libra comença el 24 de setembre i acaba 23 d'octubre.

# data[].attributes.subject
El igne Libra comença el 24 de setembre i acaba 23 d'octubre.

# data[].attributes.body
Capricorn representa Amaltea meitat cabra, meitat peix, que va cuidar i alimentar Zeus quan aquest era petit, en qui Rea va confiar perquè el protegís del seu pare Cronos.

Segons alguns, Amaltea era una nimfa de l'Arcàdia; per a uns altres, una nimfa en forma de cabra.

Una altra versió del mite de Capricorn resa que Pa, déu dels caçadors i pastors, és perseguit per la serp Tifó i, per escapar, es llança al riu Nil, convertint-se en peix a la part posterior i en un mascle cabrum a l'altra. Zeus admira aquesta estratagema i l'eleva al cel.

# data[].attributes.body
Càncer és un signe cardinal i comprès dins dels signes daigua. Dels signes zodiacals, el caràcter és el menys clar; pot ser des de retret, insociable i pelma, fins a enlluernador, atractiu i admirat pels altres. De vegades és massa somiador, per això equivoca el món real amb la utopia que ha construït al cap: el refugi de les fantasies que adora.

Els Càncer tenen una memòria extraordinària ia més tenen un talent innat per a les arts i les lletres notable. A més, són ambiciosos i poden canviar sense dificultat de professió, d'amistats, etc.

El Cranc viu la seva vida fent dues passes cap endavant i una cap enrere; és curiós però temorós, és brau però sensible, és voluble però conservador, anem!, el millor exponent de l'esperit de la contradicció pura!

Quan es tracta d'amor, en les relacions Càncer és també una barreja de contradicció; si manté una relació estable, estima de veritat, sincerament, encara que en el seu jo intern això no vol dir que no pugui mantenir relacions sexuals amb altres persones. A més, es caracteritza per una tendresa, emoció i imaginació que el converteixen en un amant molt, molt especial.

# data[].attributes.body
Càncer és del 21 de juny - 22 de juliol

# data[].attributes.body
Verge és el sisè signe del zodíac, el qual és travessat pel sol entre el 23 d’agost i el 22 de setembre aproximadament i segons l'any. El seu planeta regent és Mercuri, els seus colors són el marró i el verd fosc. La pedra amb què s'identifica és el topazi.

# data[].attributes.body
Piscis es 19 de Febrer - 21 de Març

# data[].attributes.body
Peixos és el dotzè i últim signe del zodíac, el sisè de naturalesa negativa i de qualitat mutable. Simbolitza la dissolució i el seu símbol representa dos peixos nedant en sentits oposats. Pertany, al costat de Càncer i Escorpí a l'element aigua, Està regit per Neptú i Júpiter.

Fan referència al mite de la fugida d’Afrodita del monstre Tifó. Un dia Tifó decidí escalar la muntanya de l’Olimp. En veure’l, tots els déus fugiren atemorits. El monstre, però, només perseguí Afrodita, captivat com estava de la seva bellesa. La deessa escapà amb el seu fill Eros a la vorera del riu l’Eufrates, on ambdós es transformaren en peixos. Per assegurar-se que no es perdrien, es lligaren amb una corda. En el cel podem veure, per tant, la mare i el fill units per una corda.

# data[].attributes.body
Existeixen diferentes versions. Per alguns era filla d’Apol·lo i Crisòtemis. Morí jove i el seu pare la transformà en una constel·lació.

D’altres diuen que era filla de Zeus i Temis, i se la identificava amb  la justícia, que havia viscut a la Terra durant l’Edat d’Or. Quan els crims de la humanitat varen fer fugir la justícia, obligant-la a deixar la Terra, on vivia amb els mortals, i es convertí en la constel·lació de la Verge.

Altres llegendes associen la Verge amb les bones collites i, per tant, se la presenta amb un espiga de blat a la mà esquerra, identificant-la amb la deessa grega de les collites: Demèter.

# data[].attributes.body
Els bessons Càstor i Pòlux (un mortal i l'altre immortal) van néixer d'un ou que va pondre Leda, una mortal, després d'haver copulat amb Zeus convertit en cigne.
Zeus va intervenir i els va matar amb un llamp, per això, Zeus va realitzar un pacte amb el seu germà Ares: els germans podrien passar 6 mesos a l'Olimp i  6 mesos al regne de l'Ares.

# data[].attributes.body
És la primera de les constel·lacions del zodíac, es troba entre les constel·lacions de Peixos, a l’oest, i Taure a l’est. L’estrella més brillant d’aquesta constel·lació és Arietis. El millor moment per veure-la és entre finals d’abril i mitjans de maig. Antigament Àries es trobava a l’equinoci d’estiu (el punt per on el sol travessa l’equador celest quan es mou de sud a nord), però actualment la constel·lació que es troba a l’equinoci és Piscis. El seu nom prové del llatí Aries (ovella, en llatí).

# data[].attributes.body
El déu Zeus volia honorar el rei dels animals. A més, commemorava el lleó de Nemea, fill del tifó i equidna, animal vulnerable que assolava els camps devorant les persones i el bestiar i que va matar l’heroi  Hèrcules.

perquè rep aquest nom: Leo simbolitza la força de la vida i el seu símbol representa la cabellera del lleó el seu element és el foc igual que el de l'àries i el sagitari.

que significa: el signe de llegeixo és fix i de foc també el signe més dominant del zodíac sap on vol arribar i res ni ningú no podrà evitar-ho.

historia: els egipcis adoraven la constel·lació, a la qual es referien com “KNEM”, perquè estava present durant la innundacion del riu Nil. Aquest esdeveniment va significar abundants collites per al proper any, i la gent ho va interpretar com un regal de la terra. governant d'egipte, el tron ​​de tutankamon presenta caps de lleó on es troben el seient i les potes davanteres, així com potes amb urpes al final de cada cama, que simblitzen el poder i la reialesa.

# data[].attributes.body
Atamant, rei de Bootia i la seva dona Nèfele van tenir un fill anomenat Frix i una filla anomenada Hel·lè.
Amb el temps, Atamant va deixar Nèfele i es va casar amb Ino, que  es va enamorar de Frix, encara que ell no la volia. Aquest rebuig la va enfurismar tant que va intentar matar-lo junt amb la seva germana. Però Frix i Hel·lè van ser salvats per la seva mare, que va enviar un moltó (aries) perquè els rescatés i els portés fins a un lloc segur.
Aquest moltó era Crisomallus, el fill del déu del mar Neptú. El moltó va acompanyar els germans, però Hel·lè es va ofegar durant el viatge. Ja a terra Crisomallus li va dir a Frix que el sacrifiqués i li va donar el seu mantell daurat com a regal de comiat i després de la seva mort va pujar immediatament cap a les estrelles.
La seva pell era el famós velló d’or que tants mals de cap va donar a Jasó i als Argonautes quan anaren a buscar-la.