# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "ДЕТСКАЯ ПАТОПСИХОЛОГЯ. НАРУШЕНИЯ ПСИХИКИ РЕБЕНКА" ЭРИК МЭШ, ДЭВИД ВОЛЬФ

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "ДЕТСКАЯ ПАТОПСИХОЛОГЯ. НАРУШЕНИЯ ПСИХИКИ РЕБЕНКА" ЭРИК МЭШ, ДЭВИД ВОЛЬФ

# data[].attributes.attachment_link.title
Мэш Э. - Детская патопсихология

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "Рабочая книга психолого - медико –педагогического Консилиумаметодическое пособие и рабочие материалыдля деятельности психолого-медико-педагогических консилиумов и консультаций" 

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "Рабочая книга психолого - медико –педагогического Консилиумаметодическое пособие и рабочие материалыдля деятельности психолого-медико-педагогических консилиумов и консультаций" 

# data[].attributes.attachment_link.title
робоча книга пмпк

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "ОСНОВИ ДІАГНОСТИКИ ДІТЕЙ ЗРОЗЛАДАМИ АУТИСТИЧНОГО СПЕКТРА" К.О.Островська, Х.В. Качмарик, Л.Р.Дробіт

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "ОСНОВИ ДІАГНОСТИКИ ДІТЕЙ ЗРОЗЛАДАМИ АУТИСТИЧНОГО СПЕКТРА" К.О.Островська, Х.В. Качмарик, Л.Р.Дробіт

# data[].attributes.attachment_link.title
Посібник. Основи діагностики дітей з РАС мої додаткові документи

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "КОМПЕНДИУМ  МЕТОДОВ НЕЙРОПСИХОЛОГИЧЕСКОГО ИССЛЕДОВАНИЯ" Бизюк А. 

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "КОМПЕНДИУМ  МЕТОДОВ НЕЙРОПСИХОЛОГИЧЕСКОГО ИССЛЕДОВАНИЯ" Бизюк А. 

# data[].attributes.attachment_link.title
КОМПЕНДИУМ МЕТОДОВ

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "Логопедия в таблицах и схемах" Пятница Т. В.

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "Логопедия в таблицах и схемах" Пятница Т. В.

# data[].attributes.attachment_link.title
Логопедия в таблицах и схемах, Пятница Т. В.

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "МЕТОДЫ, ПРИЕМЫ И ФОРМЫ РАБОТЫ С ДЕТЬМИС РАССТРОЙСТВАМИ ЭМОЦИОНАЛЬНО-ВОЛЕВОЙ СФЕРЫ"

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "МЕТОДЫ, ПРИЕМЫ И ФОРМЫ РАБОТЫ С ДЕТЬМИС РАССТРОЙСТВАМИ ЭМОЦИОНАЛЬНО-ВОЛЕВОЙ СФЕРЫ"

# data[].attributes.attachment_link.title
методи і прийоми роботи з дітьми з рас

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "Нейропсихологічна діагностика в дошкільному віці" Глозман Ж., Потанина А., Соболева А.

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "Нейропсихологічна діагностика в дошкільному віці" Глозман Ж., Потанина А., Соболева А.

# data[].attributes.attachment_link.title
нейропсихологическая диагностика в дошкольном возрасте

# data[].attributes.headline
Пропоную вам опрацювати матеріал "ФОРМУВАННЯ МОВЛЕННЄВОЇКОМПЕТЕНТНОСТІ ДІТЕЙ З РИНОЛАЛІЄЮ" Гришина О.

# data[].attributes.subject
Пропоную вам опрацювати матеріал "ФОРМУВАННЯ МОВЛЕННЄВОЇКОМПЕТЕНТНОСТІ ДІТЕЙ З РИНОЛАЛІЄЮ" Гришина О.

# data[].attributes.attachment_link.title
ФОРМУВАННЯ МОВЛЕННЄВОЇ

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "КОРЕКЦІЙНА РОБОТА З РОЗВИТКУ МОВЛЕННЯ ДІТЕЙ П’ЯТОГО РОКУ ЖИТТЯ ІЗ ФОНЕТИКО-ФОНЕМАТИЧНИМ НЕДОРОЗВИТКОМ МОВЛЕННЯ" Рібцун Ю.

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "КОРЕКЦІЙНА РОБОТА З РОЗВИТКУ МОВЛЕННЯ ДІТЕЙ П’ЯТОГО РОКУ ЖИТТЯ ІЗ ФОНЕТИКО-ФОНЕМАТИЧНИМ НЕДОРОЗВИТКОМ МОВЛЕННЯ" Рібцун Ю.

# data[].attributes.attachment_link.title
ФФНМ книга характеристика та корекція

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "ТЕХНОЛОГІЇ ПСИХОЛОГО-ПЕДАГОГІЧНОГО СУПРОВОДУ ДІТЕЙ З АУТИЗМОМ В ОСВІТНЬОМУ ПРОСТОРІ" Рибалко В., Литовченко О.

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "ТЕХНОЛОГІЇ ПСИХОЛОГО-ПЕДАГОГІЧНОГО СУПРОВОДУ ДІТЕЙ З АУТИЗМОМ В ОСВІТНЬОМУ ПРОСТОРІ" Рибалко В., Литовченко О.

# data[].attributes.attachment_link.title
ТЕХНОЛОГІЇ ПСИХОЛОГО-ПЕДАГОГІЧНОГО СУПРОВОДУ ДІТЕЙ З АУТИЗМОМ

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "Корекція та формування звукової сторони мовлення в системі навчання рідної мови дітей із тяжкими порушеннями мовлення" Чередніченко Н., Ряшенцева Д.

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "Корекція та формування звукової сторони мовлення в системі навчання рідної мови дітей із тяжкими порушеннями мовлення" Чередніченко Н., Ряшенцева Д.

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал  "Інновації в корекції писемного мовлення молодших школярів" Дяченко К. 

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал  "Інновації в корекції писемного мовлення молодших школярів" Дяченко К. 

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "ПАТОГЕНЕТИЧНІ МЕХАНІЗМИ ЗАЇКАННЯ" Літовченко О. 

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "ПАТОГЕНЕТИЧНІ МЕХАНІЗМИ ЗАЇКАННЯ" Літовченко О. 

# data[].attributes.attachment_link.title
патогенетичні механізми заїкання

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "ПСИХОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ДІТЕЙ СТАРШОГО ДОШКІЛЬНОГО ВІКУ ІЗ ЗАЇКАННЯМ" Козинець О.В.,Кириленко О. В. 

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "ПСИХОЛОГІЧНІ ОСОБЛИВОСТІ ДІТЕЙ СТАРШОГО ДОШКІЛЬНОГО ВІКУ ІЗ ЗАЇКАННЯМ" Козинець О.В.,Кириленко О. В. 

# data[].attributes.headline
Пропоную вам опрацювати матеріал "КОРЕКЦІЯ ЗАЇКАННЯ ДІТЕЙ СТАРШОГОДОШКІЛЬНОГО ВІКУ ЗАСОБАМИ ТЕАТРАЛІЗОВАНОЇДІЯЛЬНОСТІ" Бегас Л.

# data[].attributes.subject
Пропоную вам опрацювати матеріал "КОРЕКЦІЯ ЗАЇКАННЯ ДІТЕЙ СТАРШОГОДОШКІЛЬНОГО ВІКУ ЗАСОБАМИ ТЕАТРАЛІЗОВАНОЇДІЯЛЬНОСТІ" Бегас Л.

# data[].attributes.headline
Пропоную вам опрацювати матеріал "Розвиток наочно-образного мислення засобами конструювання" Константинова Л.

# data[].attributes.subject
Пропоную вам опрацювати матеріал "Розвиток наочно-образного мислення засобами конструювання" Константинова Л.

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "Діагностика та корекція загального недорозвитку мовлення у дітей дошкільного віку" 

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "Діагностика та корекція загального недорозвитку мовлення у дітей дошкільного віку" 

# data[].attributes.attachment_link.title
Посібник-ост. Трофименко 2014

# data[].attributes.headline
Пропоную вам опрацювати підручник "Діти з особливими освітніми потребами та організація їх навчання " Колупаєва А. за даним посиланням 

# data[].attributes.subject
Пропоную вам опрацювати підручник "Діти з особливими освітніми потребами та організація їх навчання " Колупаєва А. за даним посиланням 

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Всеукраїнський фонд "Крок за Кроком"

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
всеукраїнський

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
всеукраїнська

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
всеукраїнський

# data[].attributes.attachment_link.title
Всеукраїнський фонд "Крок за Кроком"

# data[].attributes.attachment_link.description
Всеукраїнський фонд "Крок за Кроком"

# data[].attributes.headline
Пропоную вам опрацювати матеріал "Логопедія" Шеремет М. за даним посиланням 

# data[].attributes.subject
Пропоную вам опрацювати матеріал "Логопедія" Шеремет М. за даним посиланням 

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
УДК 84234:616.89-008.434(075.8) БВК 74.3я73 Л 69

Л . С . В а в і н а - к а н д . п е д . н а у к , с т а р ш . н а у к , с п і в р о б . , з а в . л а б . т е ф л о п е д а г о г і к и Ін - ту с п е ц і а л . п е д а г о г і к и А П Н У к р а ї н и .

JI 69 Логопедія. Підручник. За ред. М.К.Шеремет. - К.: Видавничий Дім "Слово", 2010. - 376 с.: іл.

I S B N 9 7 8 - 9 6 6 - 8 4 0 7 - 8 1 - 9

В и с в і т л е н о н а у к о в о - м е т о д и ч н і з а с а д и л о г о п е д і ї я к н а у к и , с и с т е м н і п о р у ш е н н я у с н о г о м о в л е н н я , п р и ч и н и й о г о п р о я в у , п а т о г е н е з і к о р е л я ц і й н о - р е а б і л і т а ц і й н у р о б о т у , в і к о в і н о р м и м о в л е н н є в о г о р о з в и т к у д и т и н и .

Д л я с т у д е н т і в в и щ и х н а в ч а л ь н и х з а к л а д і в , я к і н а в ч а ю т ь с я з а с п е ц і а л ь н і с т ю " Д е ф е к т о л о г і я " .

I S B N 9 7 8 - 9 6 6 - 8 4 0 7 - 8 1 - 9

© М . К . Ш е р е м е т , В . В . Т а р а с у н , С . Ю . Конопляста, В.О.Кондратенко, Н . В . Ч е р е д н і ч е н к о . , 2 0 1 0

© В и д а в н и ч и й Д і м " С л о в о " , 2 0 1 0

РОЗЛІА

ЛОГОПЕДІЯ, ЇЇ ПРЕДМЕТ,

ЗАВДАННЯ І МЕТОДИ

1.1. Предмет і завдання логопедії

Логопедія - наука про порушення розвитку мовлення. ного подолання і запобігання йому засобами спеціального корекційного навчання і виховання.

У перекладі з грец, (логос - слово, мовлення і пейдео - виховую, навчаю) означає "виховання мовлення" і є одним із розділів ко р е к ц і й н ої п е д а го г і к и.

Предметом логопедії є вивчення закономірностей навчання і виховання осіб з порушеннями мовлення і пов'язаними з ними відхиленнями в психічному розвитку. Логопедію традиційно поділяють на дошкільну, шкільну і логопедію дорослих. Основи логопедії як педагогічної науки розроблені Р. Левіною в 50- 70-х роках XX ст. і грунтуються на вченні про складну ієрархічну структуру мовленнєвої діяльності.

Психологічною основою методик корекції порушення мовлення у дітей є теорія мовлення і мовленнєвої діяльності. Остання реалізується в її основних видах: слухання (аудиювання), говоріння (вимовляння), читання, письмо (писемне мовлення). Ці види мовленнєвої діяльності є основними для взаємодії людей у процесі вербального спілкування. Залежно від спрямованості на приймання (декодування) або видачу (кодування) мовленнєвого повідомлення розрізняють мовленнєву діяльність рецептивну і продуктивну.

Психологічна природа мовлення розкрита в дослідженнях Л. Виготського, М. Жинкіна, І. Зимньої, О. Леонтьева, Т. Ушакової та Інших учених.

Мовлення посідає центральне місце в процесі психічного розвитку дитини і внутрішньо пов'язане з розвитком мислення й усвідомленням загалом. Воно має поліфункціональний характер, виконує комунікативну (засіб спілкування), інтелектуальну, або сигнікативну (засіб узагальнення), індикативну (засіб вказування на предмет) функції.

Практичне вирішення проблеми подолання мовленнєвого недорозвинення у дітей визначається розумінням співвідно-

3

шення мови і мовлення. Нерідко ці терміни неправильно застосовують як синоніми. В сучасних психологічних і лінгвістичних дослідженнях ці поняття істотно різняться.

Мова - це система об'єктивно існуючих, соціально закріплених знаків, що співвідносить понятійний зміст і типове звучання, а також система правил їхнього застосування і співвідношення.

Мовлення - це психофізіологічний процес реалізації мови. Мова є засобом спілкування, а мовлення - процесом спілку -

вання.

У процесі мовленнєвого дослідження у дитини, що нормально розвивається, формується мовленнєва (лінгвістична) здатність. О. Леонтьев зазначає, що механізм мовленнєвої здатності формується на основі природжених психофізіологічних особливостей людини і під впливом мовленнєвого спілкування. Лінгвістична здатність - це сукупність мовленнєвих навичок і умінь, що сформувалися на основі повноцінних передумов їх розвитку. Розрізняють чотири види мовленнєвих умінь: уміння говорити, аудіювати - для усного мовлення, вміння писати і читати - для писемного мовлення.

Компонентами лінгвістичної здатності є:

* яскраво виражена вербальна пам'ять, що виявляється в швидкому створенні вербальних асоціацій;

* швидкість і легкість створення функціонально-лінгвістичних узагальнень, що виявляються у формуванні "почуття правильності" мовлення.

Розрізняють дві форми мовлення: зовнішнє і внутрішнє. Зовнішнє мовлення охоплює такі види: усне (діалогічне і мо-

нологічне) і писемне.

Діалогічне мовлення - психофізіологічно найпростіша і природна форма мовлення, що виникає за безпосереднього спілкування двох і більше співрозмовників і складається переважно з обміну репліками.

Репліка - відповідь, заперечення, зауваження на слова співрозмовника - характеризується короткочасністю, наявністю запитальних і спонукальних речень, синтаксично нерозгорнутих конструкцій.

Характерними особливостями діалогічного мовлення є:

* емоційний контакт тих, хто спілкується, їхня дія один на одного мімікою, жестами, інтонацією і тембром голосу;

* ситуативність, тобто предмет або тема для обговорення існують у спільній діяльності або сприймаються неопосерєдковано.

Діалог підтримується співрозмовником за допомогою уточнених запитань, змін ситуацій і намірів тих, хто говорить. Ціле-

4

спрямований діалог, пов'язаний однією темою, називають бесідою. Учасники бесіди обговорюють або з'ясовують виділену проблему за допомогою спеціально підібраних запитань.

Монологічне мовлення - послідовно пов'язане викладення однією особою виділеної системи знань або події. Для монологічного мовлення притаманні послідовність і доказовість, які забезпечують зв'язність думки, граматично правильне оформлення, виразність голосових засобів. Монологічне мовлення складніше від діалогічного за змістом, мовним оформленням і завжди припускає достатньо високий рівень мовленнєвого розвитку того, хто говорить.

Виділяють три основних види монологічного мовлення: оповідний (розповідь, повідомлення), опис і обдумування, які, в свою чергу, поділяють на низку підвидів, що мають свої мовні, композиційні й інтонаційно-виразні особливості.

У разі відхилення мовленнєвого розвитку від норми монологічне мовлення порушується більшою мірою, ніж діалогічне.

Писемне мовлення - це графічно оформлене мовлення, організоване на основі буквених зображень. Воно звернене до широкого кола читачів, позбавлене ситуативності і припускає поглиблення навичок звукобуквеного аналізу, вміння логічно і граматично правильно передавати свої думки, аналізувати написане та вдосконалювати форму вираження. Повноцінне засвоєння письма і писемного мовлення тісно пов'язане з рівнем розвитку усного мовлення. В період оволодіння усним мовленням у дитини-дошкільника відбуваються неусвідомлене оброблення мовного матеріалу, накопичення звукових і морфологічних узагальнень, що забезпечують готовність до оволодіння письмом у шкільному віці (Р. Левіна, 1961). Недорозвинення усного мовлення зазвичай призводить до порушення писемного мовлення різної складності.

Внутрішня форма мовлення - це беззвучне мовлення, коли людина думає про що-небудь, подумки складає план висловлювання. Внутрішнє мовлення вирізняється за своєю структурою, предикативністю, згорнутістю, відсутністю другорядних членів речення, тобто має особливу синтаксичну і семантичну будову за відсутності фонетичного оформлення.

В онтогенезі внутрішнє мовлення формується у дитини на основі зовнішнього і є одним із основних механізмів мислення.

За допомогою мовлення здійснюються процес перетворення думки в мовлення і підготовка мовленнєвого висловлювання. Підготовка передбачає кілька стадій. Висхідним для підготовки кожного мовленнєвого висловлювання є мотив або задум, який відомий лише в найзагальніших рисах. У процесі перетворення думки на висловлювання настає стадія внутрішнього мовлен-

5

ня, яка характеризується наявністю семантичних уявлень, і відображує найістотніший її зміст, Потім із більшої кількості потенційних смислових зв'язків виділяються найнеобхідніші і відбувається вибір відповідних синтаксичних структур (Л. Ви готський).

v Внутрішнє мовлення - це суб'єктивна мова-співбесіда, за допомогою якої задум переводиться в зовнішнє мовлення (М. Жинкін).

v На основі переструктурування через семантичний план будується зовнішній мовленнєвий вислів на фонологічному і фонетичному рівнях із розгорнутою граматичною структурою, тобто оформлюється мовлення.

- Нормальний розвиток мовлення без порушень може бути поданий у кількох аспектах, пов'язаних з постійним оволодінням мовою .

1 Перший аспект - розвиток фонематичного слуху і формування навичок вимови фонем рідної мови.

Другий аспект - оволодіння словниковим запасом і правилами синтаксису. Активне оволодіння лексичними і граматичними закономірностями починається у дитини у віці 2-3 роки і завершується до 7 років. У шкільному віці здобуті навички удосконалюються на основі писемного мовлення.

' До другого аспекту безпосередньо приєднується третій, по- в'язаний з оволодінням смисловою стороною мовлення, найяскравіше він виражений у період шкільного навчання.

- У психічному розвитку дитини мовлення має велике значення, виконуючи комунікативну, збагачувальну і регулювальну функції.

- Відхилення в розвитку мовлення позначаються на формуванні всього психічного життя дитини. Вони утруднюють спілкування з оточенням, нерідко перешкоджають правильному формуванню пізнавальних процесів, впливають на емоційновольову сферу Під впливом мовленнєвої вади часто виникає низка вторинних відхилень, які утворюють картину аномального розвитку дитини загалом. Для подолання вторинних проявів мовленнєвої недостатності застосовують педагогічні засоби, ефективність запобігання й усунення яких безпосередньо пов'язана з раннім виявленням структури вади.

Згідно із сучасними науковими уявленнями, порушення мовленнєвого розвитку дитини є однією з форм складної когнітивної вади, яка призводить до вибіркового розладу мовленнєвої функції і зумовленого ним відхилення немовних функцій і процесів.

Для позначення порушень мовленнєвого розвитку використовують баго термінів, які не завжди взаємозамінні і точні за

суттю: розлади мовлення, вади мов/ення, недоліки мовлення, патологія мовлення, відхилення мовлення.

Порушення мовлення - термін для позначення відхилень від мовленнєвої норми, прийнятої в мовному середовищі, які частково або повністю перешкоджають мовленнєвому спілкуванню, обмежують можливості пізнавального розвитку і соціокультурної адаптації.

Основними завданнями логопедії є:

* вивчення симптоматики порушень мовлення у дітей дошкільного і шкільного віку;

* дослідження структури мовленнєвих порушень і впливу мов-

леннєвих розладів на психічний розвиток дитини;

* розроблення методів педагогічноїдіагностики мовленнєвих розладів;

* вивчення закономірностей спеціального навчання і виховання дітей з порушеннями мовленнєвого розвитку;

* розроблення науково обгрунтованих методів усунення і запобігання різним формам мовленнєвих недоліків;

* організацію системи логопедичної допомоги.

Практичний аспект логопедії передбачає запобігання, вияв-

лення й усунення мовленнєвих порушень. Прикладні завдання логопедії вирішують під час розроблення спеціальних програм для дітей з різною структурою і виразністю мовленнєвого порушення, створення методичних систем логопедичних занять і вправ, дидактичних посібників, рекомендацій для батьків. Теоретичні і практичні завдання логопедії взаємопо- в'язані.

Подолання і запобігання мовленнєвим порушенням сприяють гармонійному розвитку творчих сил особистості дитини, усувають перешкоди для реалізації її суспільної спрямованості, здобування знань. Тому логопедія, як самостійна спеціальна галузь, водночас бере участь у вирішенні загальнопедагогічних завдань.

До недоліків розвитку мовлення належать відхилення від нормального формування мовних засобів спілкування. Поняття про недоліки мовленнєвого розвитку охоплює не тільки усне мовлення, а й передбачає в багатьох випадках порушення писемної його форми.

Розглянуті в логопедії відхилення мовлення слід відрізняти від вікових особливостей його формування. Ті або інші труднощі у мовленні можна розглядати як недолік тільки з урахуванням вікових норм. При цьому для різних мовленнєвих процесів вікова межа може бути неоднаковою.

Спрямованість і зміст педагогічних досліджень мовленнєвої патології у дітей визначені принципами аналізу їх, що розроб-

7

лені P. Левіною, і є визначальними для спеціальних методів логопедичної науки, а саме:

3) підходу до мовленнєвих порушень з позиції зв'язку мовлення з іншими сторонами психічного розвитку.

Принцип розвитку передбачає аналіз процесу виникнення вади. Для правильного оцінювання генезу того або іншого відхилення, як зазначав Л. Виготський, слід розрізняти похо-\ дження змін розвитку і самі ці зміни, їх послідовне виховання і причинно-наслідкові залежності між ними.

Для генетичного причинно-наслідкового аналізу важливо аналізувати всі різновиди умов, які потрібні для повноцінного формування мовленнєвої функції на кожному віковому етапі розвитку ЇЇ.

Принцип системного підходу. В складній будові мовленнєвої діяльності розрізняють прояви, пов'язані зі звуковою, тобто вимовною, стороною мовлення, фонематичними процесами, лексикою і граматичною будовою. Порушення мовлення може бути спричинене кожним із цих компонентів або їх системою. Так, одні недоліки стосуються лише вимовних процесів і виявляються в порушеннях зрозумілості мовлення без будь-яких інших супутніх проявів. Інші впливають на фонематичну систему мови і виявляються не тільки у вадах вимови, а й в недостатньому оволодінні звуковим складом слова, що призводить у подальшому до порушення читання і письма. Водночас існує група порушень, які охоплюють як фонетико-фонематичну, так і лексико-граматичну системи і виявляються в загальному недорозвиненні всіх сторін мовлення.

Принцип системного аналізу мовленнєвих порушень застосовують для своєчасного виявлення ускладнень у формуванні тих або інших сторін мовлення.

Раннє розпізнавання можливих відхилень як в усному, так і в подальшому писемному мовленні дає змогу запобігати їм за допомогою педагогічних (логопедичних) прийомів.

Отже, вивчення характеру вади мовлення передбачає аналіз зв'язків, що існують між різними порушеннями, розуміння значущості цих зв'язків. При цьому логопедія спирається на закономірності, закладені в понятті системності мови.

Принцип підходу до мовленнєвих порушень з позиції зв 'язку мовлення з іншими сторонами психічного розвитку. Мовленнєва діяльність формується і функціонує в тісному зв'язку з розвитком психіки дитини, з різними її процесами, що відбуваються в сенсорній, інтелектуальній, афективно-вольовій сферах. Ці зв'язки виявляються не тільки в нормальному, а й в аномальному розвитку.

8

Розкриття зв'язків між мовленнєвими порушеннями та іншими сторонами психічної діяльності дає можливість визначити оптимальні шляхи впливу на психічні процеси, що беруть участь в утворенні мовленнєвої вади.

Поряд із безпосередніми виправленнями мовленнєвих порушень логопед має впливати на ті відхилення психічного розвитку, які прямо або побічно заважають нормальному функціонуванню мовленнєвої діяльності або затримують процес корекції.

Отже, спеціальне навчання під кутом зору логопедії тісно пов'язане з корекційно-виховним впливом, спрямування і зміст якого визначаються залежністю мовленнєвих порушень від особливостей інших сторін психічної діяльності дитини.

Логопедія має тісні міждисциплінарні зв'язки з іншими науками, насамперед із психологією, педагогікою, лінгвістикою, психолінгвістикою, мовознавством, фізіологією мовлення, різними галузями медицини.

Комплексний підхід до вивчення і подолання мовленнєвих порушень передбачає знання теоретичних досягнень кожного із зазначених напрямів науки, координоване розроблення практичних заходів. У логопедії широко використовують дані психології мислення, сприймання, пам'яті.

Лінгвістичною основою логопедії є фонологічна система мови, вчення про складну структуру мовленнєвої діяльності та процес породження мовленнєвого висловлювання.

Нагальною потребою є уявлення про причини, механізми і симптоматику мовленнєвої патології, вміння диференціювати первинне недорозвинення мовлення від подібних станів за розумової відсталості, туговухості, психічних та інших порушень, чим і визначається зв'язок логопедії з медициною (психіатрією, неврологією, отоларингологією тощо). Фахівець має орієнтуватися в широкому колі питань, що стосуються розвитку дитячого організму, закономірностей формування вищих психічних функцій дитини, особливостей мовленнєвого спілкування.

Корекцію мовленнєвих вад у дітей здійснюють методами навчання і виховання. Велике значення має вміле використання загальнодидактичних принципів, розроблених у загальній і дошкільній педагогіці.

У логопедії розроблені різні форми впливу: виховання, навчання, корекція, компенсація, адаптація, реабілітація. В дошкільній логопедії використовують переважно виховання, навчання і корекцію.

Завдання нормалізації мовленнєвого розвитку дитини грунтуються на трьох основних аспектах мовленнєвої діяльності: * структурному (сформованість фонетичної, лексичної і гра-

матичної систем мови);

9

* функціональному, або комунікативному (розвиток зв'язного мовлення і двох форм мовленнєвого спілкування - діалогу І монологу);

* когнітивному, або пізнавальному (формування здатності до елементарного усвідомлення явищ мови і мовлення). Конкретні завдання визначають залежно від специфіки мов-

леннєвого розладу, віку дитини, рівня психічного розвитку.

У процесі формування правильного мовлення враховують загальнодидактичні і спеціальні принципи навчання. Найістотнішими для процесу нормалізації мовленнєвої діяльності дитини є принципи:

* взаємозв'язку сенсорного розумового і мовленнєвого розвитку, реалізація якого спрямована на збагачення мовнорозумової діяльності;

* комунікативно-діяльнісного підходу до розвитку мовлення, тобто спрямованість на формування мовленнєвого висловлювання;

* формування елементарного усвідомлення явищ мови, що передбачає особливу організацію процесу розвитку фонематичного сприймання, морфологічних закономірностей, практичних граматичних узагальнень;

* збагачення мотивації мовленнєвої діяльності, тобто спрямованість на подолання мовленнєвого негативізму, стимуляцію мовленнєвої активності.

У процесі логопедичних і корекційно-виховних занять забезпечується активна мовленнєва практика в різних мінливих умовах спілкування і різних видах діяльності.

Велике значення для здійснення повноцінного логопедичного впливу має рівень педагогічної кваліфікації вихователя і логопеда. Працюючи зі складним контингентом дітей, педагог має володіти професійною компетентністю в галузі логопедії і дефектології, добре знати психологічні особливості дітей, виявляти терпіння і любов до дітей, постійно відчувати відповідальність за успішність їх навчання, виховання і підготовки до життя, майстерно володіти культурою мовлення. Для здійснення ефективного корекційного навчання і виховання дітей з порушеннями мовлення потрібно:

* враховувати індивідуальні особливості дітей;

* створювати мотивацію до подолання мовленнєвих розладів, адекватну віковим і психофізіологічним особливостям дитини;

* встановлювати колективні стосунки з лікарем, психологом, учителем, батьками для вироблення оптимального шляху корекції.

Особливі вимоги висуваються до мовлення логопеда і вихо-

вателя, що мають бути зразком для дітей і дорослих. Неприпус-

10

тимими для к их є фонетичні вади, швидкий геми мовленнл. порушення орфоепічних і граматичних норм, використання жаргонних і просторічних слів га висловлювань. Велике значення має емоційне висловлювання.

1.2. Методи логопеди

Логопедична робота може здійснюватися з використанням різних методів, серед яких умовно виділяють наочні, словесні і практичні.

Наочні методи спрямовані на збагачення змістової сторони мовлення і забезпечують взаємодію двох сигнальних систем. Велика роль у цьому процесі належить вихователю.

Словесні методи застосовують для навчання переказу, бесіди, розповіді без спирання на наочний матеріал.

Практичні методи використовують для формування мовленнєвих навичок за допомогою спеціальних вправ, ігор, інсценізацій.

Особливе значення в логопедії має застосування репродуктивних і продуктивних методів та їх поєднання з урахуванням специфіки мовленнєвого порушення.

Репродуктивні методи ефективні в розвитку імітаційних здібностей дітей, формуванні навичок чіткої вимови в процесі використання звукоскладових вправ, сприймання мовленнєвих зразків. їх роль особливо значна у формуванні першопочаткових навичок вимовляння звуків, корекції порушень голосу. Ефективність цих методів значно зростає, якщо їх використовувати у контексті цікавих і адекватних для дитини видів діяльності.

Продуктивні методи найширше використовують для побудови зв'язних висловлювань, різних видів розповіді, в творчих завданнях. Перехід до використання продуктивних методів щоразу визначають логопед і вихователь залежно від конкретних завдань корекції порушення і рівня сформованості необхідних посилань,тля переходу до самостійного мовлення.

Від правильного добору співвідношення застосовуваних методів здебільшого залежать ефективність логопедичної дії, якість і міцність сформованих мовленнєвих навичок у вільному спілкуванні.

Методика логопедичного впливу за різних видів і форм мовленнєвих недоліків передбачає використання всієї різноманітності психолого-педагогічних методів дошкільної корекційної педагогіки. Особливості застосування цих методів зумовлені специфікою мовленнєвого розладу, структурою співвідношення

10

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал «ФОРМУВАННЯ У ДІТЕЙ СТАРШОГОДОШКІЛЬНОГО ВІКУ МОВЛЕННЄВОЇ ДІЯЛЬНОСТІ:ДІАГНОСТИКО-РОЗВИВАЛЬНИЙ КОМПЛЕКС» Калмикова Л. за даним посиланням 

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал «ФОРМУВАННЯ У ДІТЕЙ СТАРШОГОДОШКІЛЬНОГО ВІКУ МОВЛЕННЄВОЇ ДІЯЛЬНОСТІ:ДІАГНОСТИКО-РОЗВИВАЛЬНИЙ КОМПЛЕКС» Калмикова Л. за даним посиланням 

# data[].attributes.headline
Пропоную опрацювати вам матеріал "Історія олігофренопедагогіки" Бондар В. за даним посиланням 

# data[].attributes.subject
Пропоную опрацювати вам матеріал "Історія олігофренопедагогіки" Бондар В. за даним посиланням 