# data[].attributes.body
- născut pe 15 ianuarie 1850
- a fost poet, prozator și jurnalist român
- Eminescu a fost activ în societatea politico-română “Junimea”
- a lucrat ca redactor la “Timpul”, ziarul oficial al Partidului
- în 1874 este numit ca director la Biblioteca Centrală din Iași
- în anul 1883 începe o perioadă dramatică pe planul sănătăţii sale, marcată de internări în spital, urmate de reveniri în viaţa publică şi de activitate literară, alternanţe ce se vor întîmpla până la prematura sa moarte.
- în cursul nopții de 15 iunie, 1889 la ora 3, acesta moare în sanatoriul doctorului Șuțu și va fi înmormântat, două zile mai târziu la cimitirul Bellu din București

# data[].attributes.body
— “Confesiune”
— “De ce nu-mi vii”
— “De-atâtea ori”
— “Doi aștri”
— “Ai noștri tineri”
— “Din Iliada”
— “Doina”
— “Eterna pace”

# data[].attributes.body
— “Am înțeles că un om poate avea totul neavând nimic, și nimic având totul.”
— “Amorul meu e un păhar în adevăr dulce, dar în fundul lui e plin de amărăciune”
— “Aș dori din toată inima să vin acasă..”
— “Despre naturile oneste și trezirea Conștiinței Umane”

# data[].attributes.body
de Mihai Eminescu

# data[].attributes.body
Lacul codrilor albastru
Nuferi galbeni îl încarcă;
Tresărind în cercuri albe
El cutremură o barcă.

# data[].attributes.body
Şi eu trec de-a lung de maluri,
Parc-ascult şi parc-aştept
Ea din trestii să răsară
Şi să-mi cadă lin pe piept;

# data[].attributes.body
Să sărim în luntrea mică,
Îngânaţi de glas de ape,
Şi să scap din mână cârma,
Şi lopeţile să-mi scape;

# data[].attributes.body
Să plutim cuprinşi de farmec
Sub lumina blândei lune -
Vântu-n trestii lin foşnească,
Unduioasa apă sune!

# data[].attributes.body
Dar nu vine... Singuratic
În zadar suspin şi sufăr
Lângă lacul cel albastru
Încărcat cu flori de nufăr.

# data[].attributes.body
Ca specie lirică, aceasta poate fi considerată un pastel cu elemente de idilă în care se îmbină sentimentul dragostei pentru fiinţa iubită cu admiraţia faţă de frumuseţile naturii.

# data[].attributes.body
În această poezie este exprimată dorința tânărului poet de a-și întâlni ființa indrăgită pe un tărâm feeric, într-un cadru rustic natural, pe malul lacului „incărcat cu flori de nufăr” aflat îm mijlocul codrului.

# data[].attributes.body
Ca mod de expunere dominant se utilizează descrierea ce alternează cu monologul liric.