# data[].attributes.body
1 Kobras on Eesti suurim näriline: pikkust kuni üks meeter ja kaalu kuni 30 kilo.
2  Elupaigana eelistab kobras aeglase vooluga veekogusid, mille kaldal peab kasvama lehtpuid.Koprad ehitavad kas okstest kuhilpesa või kraabivad järsu kaldanõlva sisse uru.
3 Pesakonnas on tavaliselt 1…4 hästi arenenud poega.
4 Kobras on eranditult taimtoiduline süües suvel rohttaimi (nõges, pilliroog, angervaks, vaarikas jne.) ning talvel lehtpuude koort ja noori oksi.
5 Vaenlasteks on koprale kõik suurkiskjad ja inimene.
6 Ei, ta ei ole looduskaitse all

# data[].attributes.body
Ta on valgejänesest suurem ja eelistab avamaastikku (põlde ja heinamaid ning nende servi). Halljänese karvastik on pealtpoolt pruunikashall, kõhupoolt valge. Talvekarv on helehall. Valgejänesest eristavad teda veel pikemad kõrvad ja pikem pealtpolt musta värvi saba.  Еelistab avamaastikku (põlde ja heinamaid ning nende servi). Halljänesed sigivad 2…3 korda aastas. Esimene pesakond on reeglina seejuures väiksem kui järgnevad. Eestis on keskmiseks pesakonna suuruseks 3 poega. Tiinus kestab neil 40…44 päeva. Pojad on sündides karvadega kaetud ja nägijad.

Halljänes toitub ainult taimedest: valdavalt kõrrelistest ja liblikõielistest. Talveperioodil kasutab toiduks ka puude ja põõsaste oksi ning koort. Halljänesel on palju vaenlasi. Teda ohustavad enamus keskmisi ja suurkiskjaid ja suuremad röövlinnud. Poegadele on ohtlikud rongad ja varesed.

# data[].attributes.body
Tal on suured silmad ning esi- ja tagajäsemete vahel paikneb nahakurd
Nad elavad  Euroopa põhjaosas, Siberi metsa- ja metsastepi, Kirde- ja Edela-Eestis
Lendorav elab pea kogu oma elu puu otsas
Nende pojad sünnivad neil mais-juunis ja neid on tavaliselt 2 või 4
Lendorav sööb puude pungi, noori oksi, seemneid jne.
Nende vaenlased on nugised, kakud jne.
Lendorav on looduskaitse all.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия

# data[].attributes.body
Hunti võib Eestis kohata varjulistes metsades, rabades ja võsastikes ning aastaid tagasi oli hunt levinud kogu põhjapoolkeral, välja arvatud Aafrikas ja igilume- ja jääga kaetud aladel. Kindlasti on tuttav selline mõte, et hunt on metsa sanitar, kes kütib haigeid või vigaseid loomi ning piirab näriliste ja sõraliste arvukust. Poegade kasvatamisega tegelevad isa- ja emahunt koos. Pesa rajatakse varjulisse, raskest ligipääsetavasse kohta veekogu lähedale. 2...9 mustjaspruuni kutsikat sünnib aprilli alguses. Lisaks piimale toidetakse poegi ka poolseeditud lihaga, mille vanemad pesa juures välja oksendavad. Suve algul hakatakse pesasse tooma ka elustoitu, et pojad saaksid keerulist saagipüüdmist ja murdmist harjutada.

Hundi vaenlane on ainult inimene.

Hundi saakloomade hulka kuuluvad veel jänesed, temast väiksemad kiskjad, sageli ka konnad, hiired, putukad ja linnumunad. Hundikari suudab maha murda ka karu.

# data[].attributes.body
6B
NIRK
Nirk on maailma kõige väiksem kiskja.
Ta on kõigest paarikümne sentimeetri pikkune ja sellestki moodustab peaaegu poole saba.

Suvel on ta selja poolt punakaspruun, kõhu poolt aga valge.
Kindlat jooksuaega nirgil nähtavasti ei ole, kuna tiineid emasloomi on leitud kõigil aastaaegadel.
Tiinus kestab umbes viis nädalat.
Peale seda sünnitab emasloom 3…7 (harva kuni 12) poega. Tavaliselt poegivad nirgid mitu korda suve jooksul. Pojad on kuu aega pimedad. Imetatakse neid poolteist kuud. 3…4 kuu vanuselt saavad pojad iseseisvaks. Elavad nirgid tavaliselt 4…6, erandlikult kuni 8 aasta vanuseks.

# data[].attributes.body
Välimus:
Ilves on kõrgete jalgadega ja ümara peaga. Kõrvade otsas on tal musta otsaga karvatutid. Käppadel on tal nagu kassidel ikka sissetõmmatavad küünised. Talvel on käpad täiesti karvadega kaetud muutes niimoodi kergemaks lumes liikumise. Ilves on suur loom, kes kaalub kuni 25 kilo. Karvastik on tal tihe ja moodustab näol omapärase helehalli põskhabeme. Värvus võib ilvestel varieeruda punakaspruunist helehallini, mille peal on tumedad tähnid. Kõhupoolt on ilvesed tavaliselt valged.

Elupaik:Ilvesed eelistavad elada tihedates okasmetsapadrikutes aga ka tiheda risuga segametsades.

Eluviis:lIlvesed avad enamasti üksikult ja ainult sigimise ning poegade kasvatamise ajal on emas ja isasloomad koos. Näha ei ole ilvest lihtne, sest ta on väga varjatud eluviisiga ja liigub peamiselt videvikus ja öösel. Talvel on aga lihtne tema tegevust uurida jälgede järgi.

Pojad/Järglased:Jooksuaeg on ilvestel veebruaris - märtsis. Pojad sünnivad aprillis või mais. Poegivad ilvesed varjatud kohas puujuurte all või mõnes urus. Pesa kujutab endast sageli vooderdamata lohku. Pojad on sündides pimedad. Silmad tulevad ilvestele pähe kahe nädala vanuselt. Piima imevad pojad kahe - kolme kuu vanuseni. Pesa jäetakse maha pärast seda, kui noored hakkavad koos emaga jahil käima. Emasloomad viibivad koos poegadega esimese eluaasta lõpuni.

Toit:Ilvesed söövad kõike, mis liigub ja millest jõud üle käib.

Vaenlased:Inimene on looma vaenlane.

Kas on looduskaitse all?Ei.

# data[].attributes.body
(Nikita Kuzmenkov)

Metsnugis on meie metsade tavaline kiskja. Ta on pruuni värvi karvastikuga, millel kurgu all ja kaelal on kollakas kuni oranzikas laik, mis ulatub ka esikäppadeni. Keha alaosa on neil heledam kui ülapool Jalad on tumedamad. Talvel on neil tallad karvased. Metsnugis on poole meetri pikkune ja kuni pooleteise kilo raskune.

Metsnugis on levinud kogu Euroopas v.a. Skandinaavia põhjaserv ja Hispaania.
Kokku umbes 4000 looma.

Elavad nad reeglina umbes kümne, haruharva kuni 17 aasta vanuseks. Looduslikke vaenlasi metsnugisel ei ole. Juhuslikult võivad teda murda hunt või ilves.

Jooksuaeg on metsnugisel juunis juulis. Pojad sünnivad 8…10 kuu pärast. Seejuures võtab loodete areng aega ainult natukene alla kuu aja. Pojad sünnivad aprillis mais.

Päeva veedavad nad peamiselt kuskil puuõõnes või muus varjatud kohas magades. Ta on tihedalt metsadega seotud loom, keda lagedal võib kohata ainult saagijahil. Eelistab ta vanu risustunud okas- ja segametsi. Jahti peab ta nii puu otsas kui ka maapinnal.

Metsnugis on Eestis tavaline jahiloom.

# data[].attributes.body
Välimus
Mäger on keskmise koera suurune, jässaka ning eespool aheneva kehaga metsaelanik. Tema iseloomuliku välimuse (tumedam alapool ja heledam ülapool ning silmi läbiv must jutt) tõttu tunneks teda looduses ära igaüks, kes nägema juhtuks.

Elupaik
Mäger on levinud peaaegu terves Euraasias. Eestis on ta sagedasem lõunaosas, Hiiumaal aga puudub hoopis.

Eluviis
Mägrad rajavad kuni kümne meetri pikkuste käikude süsteeme, millel võib olla kuni mitukümmend ava.

Pojad/Järglased
Kevadel, märtsis-aprillis, sünnib mägral 2...4 poega. Nägijaiks saavad nad kuuvanuselt, kahekuuselt hakkavad juba urust välja käima. Esimese talve veedavad koos emaga.

Toit
Mägra menüü on väga mitmekesine. Ta tuhnib mullast ja kõdust usse ning tõuke, otsib maapinnal pesitsevate lindude mune ja poegi, püüab konni ja hiiri ent ei ütle ära ka tigudest ja putukatest. Mäger sööb ka seeni, marju ning rohttaimi. Vaenlase märgal ei ole.

Vaenlased
Vaenlase mägral ei ole.

Kas on looduskaitse all?
Praegu on mäger looduskaitse all ning tema küttimine on keelatud.

# data[].attributes.body
Karu on kõigile hästi tuntud loom. Ta on suur, massiivne, hele- kuni tumepruuni karvaga. Saba on tal lühike ja karvade sisse peitunud.
Poegadel on kaela ümber valge krae, mis vahetevahel on säilinud ka vanaloomadel. Karule on iseloomulik see, et ta kõnnib talla peal.
Karud eelistavad elada suurtes metsades, milles on tuule poolt mahalangetatud puid ja milles leidub rabalaike. Karud liiguvad ringi peamiselt videvikus ja öösel, harva päeval.Päeva ajal nad tavaliselt magavad kuskil kõrge heina sees või mõnes muus varjulises kohas, kus neid ei segata.
Tavaliselt on karul korraga üks või kaks, harva kuni viis poega. Pojad on algul täiesti abitud ja suudavad ennast vaid nisadeni vedada ning piima imema hakata.
Karud söövad peamiselt mitmesuguseid taimi ja nende seemneid ning marju.. Hea meelega söövad karud mett.
vaenlased on inimesed.ta ei ole looduskaitse.

# data[].attributes.headline
Metskits( Veronika Aleinik)                      

# data[].attributes.subject
Metskits( Veronika Aleinik)                      

# data[].attributes.body
Metskits on meie metsade üks ilusamaid ja graatsilisemaid loomi  Ta on sihvaka keha, peente jalgade ja saleda kehaga. Metskitse saba ümbritseb valge ala, mida nimetatakse sabapeegliks.
Metskits on levinud peaaegu kogu Euroopas. Eelistab põldudevahelisi metsatukki ja metsaservi, vältides suuri metsi.
Mai lõpus sünnivad kitsel 1...3 hästiarenenud talle. Vastsündinud talled jäävad oma sünnipaika nädalaks ajaks lamama. Nädala aja pärast hakkavad talled juba koos emaga ringi liikuma.
Peamised vaenlased on hundid, ilvesed ja hulkuvad koerad.
Eestis on metskits suhteliselt arvukas jahiloom.
Ta ei ole looduskaitse all.

# data[].attributes.body
Valimus: Tema karva värvus on väga varieeruv, on see enamasti seljapoolt punakaspruun ja kõhupoolt valge või hall. Kehapikkus on tal 50-90 cm, saba pikkus 40-60 cm ja kaal 4-10 kg.

Elupaik: Kõige sobivamaks elupaigaks on talle avamaastikud, mis vahelduvad metsatukkadega.

Eluviis:  Rebane on põhiliselt üksikeluviisiga ja küllaltki paikne. Jahti peab rebane peamiselt videvikus, kuid võib seda teha ka päise päeva ajal.Jälitamise korral on ta erakordselt ettevaatlik ja näitab üles üllatavaid oskusi ajajate eest põgenemisel ning jälgede segamisel

Pojad/Järglased: Pojad sünnivad enamasti aprillis ja neid on 3-10. Sündides on pojad tumepruuni pehme karvastikuga kaetud. Kahenädalaselt hakkavad nad nägema ja kuulma. Pojad iseseisvuvad neljakuuselt ja hakkavad sigima järgmisel kevadel.

Toit: Rebane toitub enamasti väiksematest selgroogsetest: konnadest, roomajatest, hiirtest, jänestest, lindudest, ning linnumunadest. Vähesel määral sööb putukaid, raibet ja taimi.

Vaenlased: inimesed

Kas on looduskaitse all: Eestis ei kuulu rebane kaitstavate liikide hulka ning talle peetakse sageli jahti.

# data[].attributes.body
Põder on hirvlaste sugukonna suurim esindaja ja meie metsade suurim loom. Ta on pikkade jäsemete ja laiade sõrgadega, iseloomulikud on ka pikk ülamokk (seetõttu näib nina kongus) ning kuni 40 cm pikkune habe lõua all. Õlakõrgus (190cm) ületab pikimate meeste pikkuse ning täiskasvanud põdrapulli kaal võib olla võrdne 10 mehe kaaluga (600 kg). Labidakujulised sarved ehivad ainult põdrapullide pead.
Eesti metsades elab enam kui 10 000 põtra.
Põdraema kannab vasikat 8 kuud ja toob aprilli lõpul või mai alguses ilmale ühe, harva kaks vasikat.
Suur loom toitub ainult taimedest, süües suvel 30...40 kg ja talvel 15...20 kg rohtu, lehti ning puuoksi päevas.
Põdra vaenlasteks on hunt ja karu.
Põder pole kaitstud.

# data[].attributes.body
Valgejänes on see jänes, kes oma suvise pruuni kasuka vahetab talveks valge vastu.

Elab ta metsades ja rabades. Ta elab üksikult ilma sõpradeta oma vaikset elu oma pisikeses metsatukas. Aasta jooksul võib neil olla kaks või kolm pesakonda - igaühes 1...6 poega.

Toiduks on talle mitmesugused rohttaimed ja peenikesed puuoksad ning jämedamate okste ja tüvede koor.

Vaenlasteks on neile röövloomad (hunt, ilves, rebane, nugis), suured röövlinnud ja ka varesed.
Inimene ei tohiks kahjustada nende ilusate loomade elupaiku, sest muidu võivad jänkud kaduda.

# data[].attributes.body
1  pikkust kuni üks meeter ja kaalu kuni 30 kilo. Koprale on iseloomulik lame saba
2 Elupaigana eelistab kobras aeglase vooluga veekogusid, mille kaldal peab kasvama lehtpuid.
3 Koprad ehitavad kas okstest kuhilpesa või kraabivad järsu kaldanõlva sisse uru
4 Pesakonnas on tavaliselt 1…4 hästi arenenud poega.

# data[].attributes.body
Kährik on pika karmi karvaga koerlane. Ta on jässaka kehaga, lühikeste jalgadega, lühikese koonu ja sabaga rebasesuurune loom. Pea külgedel moodustab tal karvastik põskhabeme. Värvuse üldtoon on tal määrdunud-hallikaspruun.
Eestisse toodi nad 1950. a. Praegul on kährik Eestis tavaline jahiuluk.
Loomsele toidule lisaks tarbivad nad palju taimset toitu. Suurt kahju tekitavad nad kohati maaspesitsevate lindude pesi ja poegi süües.
Kährik on oma elupaiga suhtes vähenõudlik, leppides vanade rebase ja mägra urgudega või mõne kaljupraoga.
Veebruaris märtsis on kährikutel jooksuaeg. Pojad sünnivad aprilli lõpul või mais. Tavaliselt on pesakonnas 6…8 kutsikat (rekordiliselt on olnud 22).
Suguküpsus saabub aasta vanuselt. Kährikud elavad kuni 12 aasta vanuseks.

# data[].attributes.body
Mutt on väike tömbi kehaga ja musta sametise karvaga imetaja.Mutil on väga väikesed silmad, mis on kaetud nahakurruga.

Kuna mutt elab kogu oma elu maa sees käikusid kaevates, on tal labidakujuliselt laienenud ja küünistega varustatud eesjäsemed.

Eestis kogu mandrialal, puudub vaid saartel.

Peamise osa oma elust on mutt toiduotsingul.Kevadel sünnib mutil 3...8 abitut poega, kes iseseisvuvad 1 kuu vanuselt.
Suguküpseteks isenditeks saavad 1 aastaselt.

Nad söövad vihmaussid.

Aedades tuhnivad mutid üles mullahunnikuid ning uuristavad käike peenardesse.Sellega tekitavad nad inimestes suurt meelehärmi ja pahameelt.

Olulisem on aga see, et mutt hävitab mitmesuguseid kahjurputukaid ning kobestab mulda.

Mutti on kütitud tema karusnaha pärast.

Looduskaitse all ei ole.

# data[].attributes.body
Saarmas on Eesti vee-elulistest kiskjatest suurim peaaegu meetripikkune. Saarmas on saleda kehaga kärplane.

saarmas on pruunid juuksed.
Saarmas eelistab elada järsukaldaliste jõgede kallastel.
nad eelistavad elada jõgedes ja järvedes.
saarmad, nende võistlused, nutt.
moodustavad nutu Jooksuaeg on saarmastel muutuval ajal kuna looted võivad emaihus olla 10...13 kuud. nimelt on kunagi väga laialt kogu põhjapoolkeral levinud liik kaasajaks mitmelt poolt välja surnud liigse küttimise tõttu. Saarmale on jahti peetud just hinnalise karusnaha pärast. Eestis on viimasel ajal saarmate käsi hästi läinud.