# data[].attributes.body
У період Хокусай багато трудиться над ілюструванням книг. Здебільшого це популярна недорога продукція, так звана «кібещі» («книжки в жовтих обкладинках»). Багатство сюжетів цих видань вимагало від художника зображати як побутові сценки, присвячені життю городян, так і створювати малюнки з історії Японії та Китаю. В1791 Хокусай був запрошений зробити кілька гравюр для видавця Цутая Джюдзабуро.

Після смерті Шюнсе в 1792 школу Кацукава очолив інший учень Шюнсе, Кацукава Шюн'єй (1762–1819). Приблизно в 1795–1796 Хокусай залишає будинок Кацугава. Точні причини цього не до кінця зрозумілі. Ясно, що вже цілком сформований художник, яким був Хокусай на той момент, обтяжувався роллю учня. Рамки школи були для нього тісні, і лише неймовірна критичність до власних здібностей не дозволяла Хокусаї визнати себе художником, що відбувся. Можливо, вплинув на це і підхід нових управителів школи, більше зацікавлених наживою, ніж творчістю. Окремі джерела посилаються на те, що зі школи Кацугава Хокусай був вигнаний за «зраду» — він шукає нових шляхів самовираження, вивчає мистецтво школи Кано, намагаючись використовувати прийоми живопису в китайському стилі.

# data[].attributes.headline
Початок шляху

# data[].attributes.subject
Початок шляху

# data[].attributes.body
У віці 18 років Хокусай поступив до школи Кацукави Шюнсе (1726–1792), відомого художника укійо-е, що прославився портретами акторів кабукі. У 1779 молодий митець зробив серію цілком впевнено скомпонованих театральних портретів.

Робота та навчання Хокусая в майстерні були відзначені її творцем. Шюнсе благоволить працьовитому та акуратному учневі, який якісно виконує і складні замовлення. При загальній атмосфері незаперечної покірності та схиляння перед учителем, що панувала в майстерні, Хокусай користується особливою увагою Шюнсе, що виражається у тому, що Хокусаї дозволено підписуватися як «Шюнро» — ім'ям, утвореним від імені вчителя («Шюн» — від Шюнсе, «ро» — від імені «кекури», яке раніше носив Шюнсе)

Хокусаї дозволено виступити з самостійними роботами, і першим його досвідом в 1784–1785 роках стають гравюри в жанрі якуся-е (один з видів театральної гравюри). Гравюри, переважно, належать до типу Хосо-е (вузькі поздовжні гравюри, з яких складалися диптихи та триптихи, що представляють одного актора). Відомі роботи Хокусая цього періоду, що зображують популярних акторів того часу Ічікавою Данджюро V[en], Сегаву Кікуджіро. Роботи відзначені безсумнівним впливом Шюнсе, однак до цього часу популярність Хокусая в жанрі якуся-е вже порівнянна з популярністю його вчителя. Тонкий смак, вміння передати, вхопити найважливіше, ретельне опрацювання творів — все це веде до появи власного стилю, який не може стримуватися рамками школи Кацугави.

# data[].attributes.headline
Кацуші́ка Хокуса́й

# data[].attributes.subject
Кацуші́ка Хокуса́й

# data[].attributes.body
(яп. 葛飾 北斎, Katsushika Hokusai; 31 жовтня 1760 — 10 вересня 1849) — японський художник та ілюстратор, майстер укійо-е. Один із найвідоміших митців домодерного японського мистецтва.

За своє життя Хокусай використовував не менше тридцяти псевдонімів. Незважаючи на те, що використання псевдонімів було звичайною практикою у японських художників того часу, за кількістю псевдонімів він істотно перевершує інших великих авторів. Псевдоніми Хокусая нерідко використовуються для періодизації етапів його творчості. У 1814 році Хокусай створив першу серію робіт, яку він назвав «манга». Відтоді ця назва використовується на позначення японських коміксів[. На Заході Хокусай відомий передусім картиною Під хвилею Канаґавського моря.