# data[].attributes.body
Eläimet ovat monisoluisia ja niiden elintoimintojen säätely tapahtuu  hormonien ja hermoston avulla. Eläimet sopeutuvat aistien avulla.

Eläimet jaetaan yli 30 pääjaksoon ja niitä ovat esimerkiksi nilviäiset, sienieläimet, laakamadot, nivelmadot ja selkäjänteiset.

Seläkäjänteisiä selkärankaisia ovat nisäkkäät, linnut, matelijat, sammakkoeläimet, luukalat, rustokalat ja ympyräsuiset.

Esim. Ihminen, Leijona, Lohi, Koira, Flamingo, Ampiainen, Sammakko, Kameleontti

# data[].attributes.body
Eläimet eivät pysty tuottamaan tarvitsemaansa energiaa kasvien tai bakteerien tapaan. Eläimet voivat syödä kasvisravintoa tai eläinperäistä ravintoa (lihansyöjät ja hyönteissyöjät) eläimet voivat olla myös kaikkiruokaisia eli syövät sekä toisia eläimiä sekä kasveja.

Kasvinsyöjien etu on se, että kasveja kasvaa lähes kaikkialla. Kasviravinto tarvitsee myös omanlaisen ruoansulatuksen, jotta eläin pystyisi hyödyntämään ravintoansa mahdollisimman hyvin. Lihansyöjien kohdalla ruuan hankinta voi olla ongelma. Tämän ongelman ratkaisemiseksi eri eläimillä on eri saalistustapoja. Lihan- ja kasvinsyöjillä on ravintoon erikoistuneet hampaat ja nokat.

# data[].attributes.body
Eläimien lisääntyminen on pääasiassa suvullista. Nisäkkäillä on kohtu, ja poikasten synnyttyä emo imettää niitä. Jotkin eläimet (esim. linnut, nokkaeläimet) lisääntyvät munimalla. Monet sammakkoeläimet lisääntyvät kutemalla.

# data[].attributes.body
Eläimien elinympäristö on hyvin vaihteleva. Eläimiä asuu niin vedessä, maassa, kuin sen allakin. Eläimet ovat sopeutuneet monin eri tavoin omaan elinympäristöönsä. Useilla vedenelävillä on kidukset hengitykseen ja virtaviivainen ruumis. Maalla elävillä sen sijaan on keuhkot.

Eläimien elinympäristö vaikuttaa myös lajien moninaisuuteen. Esimerkiksi koralliriuttojen biodiversiteetti on paljon monimuotoisempi kuin aavikoiden monimuotoisuus.