# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Barne-, ungdoms- og familiedirektoratet (Bufdir)

# data[].attributes.attachment_link.title
Løsninger er ofte nærmere enn du tror - Fosterhjem.no

# data[].attributes.headline
Як я навчив сина не смітити

# data[].attributes.subject
Як я навчив сина не смітити

# data[].attributes.headline
Нелюбимая мама

# data[].attributes.subject
Нелюбимая мама

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
нелюбимая мама

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
любимая мама

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
короткометражка

# data[].attributes.attachment_link.title
Ролик про маму. До слез!!! (Неожиданная концовка)

# data[].attributes.attachment_link.description
Короткометражный ролик - Нелюбимая мама

# data[].attributes.headline
Человек из очереди

# data[].attributes.subject
Человек из очереди

# data[].attributes.attachment_link.title
Тайская социальная реклама|человек из очереди

# data[].attributes.attachment_link.description
Поражает ●○●

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
славяно-арии

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
великая тартария

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
социальный ролик

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
социальная реклама

# data[].attributes.attachment_link.title
Моя обувь/My Shoes - социальный ролик

# data[].attributes.attachment_link.description
Моя обувь/My Shoes - социальный ролик Понравилось видео? Жми "мне нравится" и поделись с друзьями в социальных сетях. Это поможет развитию нашего канала "РАзумение". Вместе мы - сила ! Наш официальный сайт СВАРГА ТВ http://www.svarga.tv РАзумение в Вконтакте https://vk.com/razumenie РАзумение на ютубе https://goo.gl/siYDrL

# data[].attributes.headline
За що не можна карати дітей

# data[].attributes.subject
За що не можна карати дітей

# data[].attributes.attachment_link.description
За що не можна карати дітей? Знайшли цікаву інфографіку та вирішили поділитись з вами!

# data[].attributes.headline
Родинне виховання

# data[].attributes.subject
Родинне виховання

# data[].attributes.attachment_link.title
Людмила Токарєва

# data[].attributes.headline
5 речей, яким треба навчити свою дитину, аби уберегти її від насильства

# data[].attributes.subject
5 речей, яким треба навчити свою дитину, аби уберегти її від насильства

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Щоб захистити дитину від сексуального насильства, навчіть її наступним правилам особистої безпеки:

1. З раннього віку навчіть дитину, що її тіло - це її тіло, і воно належить тільки їй.

Поясніть, що вона має право відмовитися, якщо їй не хочеться з кимось цілуватися або обійматися.

Навчіть дитину при зустрічі "давати п'ять" або тиснути руку (добре знайомим людям можна посилати повітряний поцілунок). Можливо, інших дорослих зачепить такий підхід, але краще всього пояснити їм свої причини.

Пам'ятайте: ваше завдання як батьків - убезпечити дитину, а не заспокоїти незадоволених знайомих або родичів.

2. Допоможіть дитині сформувати мережу підтримки.

Мережа підтримки складається з 3-5 дорослих, яким дитина може беззастережно довіряти. Це дорослі, яким вона може розповісти про що завгодно і не боятися, що вони не повірять.

Люди, які мають честь входити в мережу підтримки вашої дитини, повинні вміти вислухати дитину, завжди вірити їй і бути доступними. Пам'ятайте: дитина сама вирішує, кого взяти в мережу підтримки.

3. Поговоріть з дитиною про тривожні ознаки.

Поясніть, що якщо вона налякана або заплутана, організм на це відреагує. Тривожні ознаки можуть мати в собі розлад шлунка, пропасницю, прискорене серцебиття тощо.

Навчіть дитину, що як тільки вона відчуває якісь тривожні ознаки, вона повинна негайно повідомити про це комусь із своєї мережі підтримки.

4. Завжди називайте інтимні місця дитини правильними назвами.

Поясніть, що ніхто з інших дітей, підлітків і дорослих не має права торкатися інтимних місць дитини, що вона ні в якому разі не повинна торкатися до чиїхось інтимних місць, навіть якщо її попросять, і що вона не повинна дивитися на фото інтимних місць.

Поясніть, якщо щось таке відбувається, дитина має право сказати "ні" або "досить" і повинна негайно повідомити про це комусь зі своєї мережі підтримки. Підкресліть, що вона повинна говорити про це, поки їй не повірять.

5. Не заохочуйте таємність.

Навчіть, що у вас в родині замість таємниць - "приємні сюрпризи", тому що приємні сюрпризи завжди стають явними. Поясніть дитині, що якщо хтось попросить її зберегти таємницю, вона повинна відповісти, що в неї немає таємниць.

Підкресліть, якщо хтось просить дитину зберегти в таємниці щось, що викликає у неї страх або збентеження, вона повинна негайно розповісти про це комусь із своєї мережі підтримки.
За матеріалами
Залиште свій коментар

коментарів

# data[].attributes.attachment_link.title
Ось 5 речей, яким треба навчити свою дитину, щоб уберегти її від насильства

# data[].attributes.attachment_link.description
Щоб захистити дитину від сексуального насильства, навчіть її наступним правилам особистої безпеки: Поясніть, що вона має право відмовитися, якщо їй не хочеться з кимось цілуватися або обійматися. Навчіть дитину при зустрічі "давати п'ять" або тиснути руку (добре знайомим людям можна посилати повітряний поцілунок). Можливо, інших дорослих зачепить такий підхід, але краще всього пояснити їм свої причини.

# data[].attributes.headline
Жорстокості Ні!

# data[].attributes.subject
Жорстокості Ні!

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталия Морозова

# data[].attributes.attachment_link.title
Социальный ролик-В МИРЕ ДЕТЕЙ-ЖЕСТОКОСТИ НЕТ!!!!

# data[].attributes.attachment_link.description
Представляем Вам совместный проект "Севастопольского благотворительного фонда помощи бездомным животным" (Председатель Морозова Наталия) https://vk.com/sevanimals и детской модельной школы Models Today(руководитель Диана Новикова)https://vk.com/m2day при поддержке правительства республики Крым.Большое спасибо команде "К-12"http://studion12.ru за проделанную работу! И малышки-Люси-главной героине социального ролика -"В мире детей-жестокости нет!" Кстати для Люси ищем самую лучшую семью!!!! https://www.youtube.com/watch?v=A8TqbBbYKsY

# data[].attributes.headline
На тата не вистачило...

# data[].attributes.subject
На тата не вистачило...

# data[].attributes.attachment_link.title
Айбек Игенов

# data[].attributes.attachment_link.description
Тоқал десе шошиды бірақ қоғамда некесіз бала тауып өзім үшін тудым дегендер көрсін.Əкенің жоқтығын ия оинастан туғанын қалай жеткіземін деп ойлайды екен. Қазақ некесіз бала туу дұрыс бұрысына...

# data[].attributes.headline
Соціальний ролик проти суїциду. "Я не хочу жить".

# data[].attributes.subject
Соціальний ролик проти суїциду. "Я не хочу жить".

# data[].attributes.attachment_link.description
Социальный ролик против суицида подростков. Поделитесь этим видео. Оно может спасти кому-то жизнь.

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Post by hiswayblog.

# data[].attributes.headline
Булінг у школі. Як діяти вчителям і батькам?

# data[].attributes.subject
Булінг у школі. Як діяти вчителям і батькам?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Автор тексту: Олена Юрченко

Конфлікт, що виник у школі №52 міста Дніпро, де через цькування п'ятикласника у ситуацію була змушена втрутитися поліція, спонукає говорити про проблему булінгу в українських навчальних закладах. Як діяти у подібних випадках вчителям та батькам? Зібрали поради трьох спеціалістів: конфліктологів Ірини Тарасової та Олесі Геращенко, а також психоаналітика Марини Політаєвої.

Не у всіх шкільних вчителів є базові навики роботи у конфліктних ситуаціях, але більшою мірою врегулювання конфліктів - задача шкільного психолога, який має проводити профілактичні бесіди з дітьми.

4 гри проти дитячої агресії в середній школі

Як діяти вчителю, якщо уроки зриває агресивний учень

Як діяти батькам, якщо дітям заважає вчитися агресивний однокласник

Зазвичай такі групи формують серед дев'ятикласників, щоб до закінчення школи старшокласники змогли передати навички у вирішенні конфліктів молодшим учням, тобто виступали для них у ролі коучів.

3 гри проти агресії в старшій школі

# data[].attributes.attachment_link.title
Булінг у школі: як діяти вчителям та батькам

# data[].attributes.attachment_link.description
Автор тексту: Олена Юрченко Конфлікт, що виник у школі №52 міста Дніпро, де через цькування п'ятикласника у ситуацію була змушена втрутитися поліція, спонукає говорити про проблему булінгу в українських навчальних закладах. Як діяти у подібних випадках вчителям та батькам? Зібрали поради трьох спеціалістів: конфліктологів Ірини Тарасової та Олесі Геращенко, а також психоаналітика Марини Політаєвої.

# data[].attributes.headline
Добро завжди повертається

# data[].attributes.subject
Добро завжди повертається

# data[].attributes.attachment_link.title
Вернул долг через 30 лет

# data[].attributes.headline
Національно-патріотичне виховання

# data[].attributes.subject
Національно-патріотичне виховання

# data[].attributes.attachment_link.title
Тут спокійно, тут нема війни..

# data[].attributes.headline
Медіа-проект Ukraїner: Україна зсередини

# data[].attributes.subject
Медіа-проект Ukraїner: Україна зсередини

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
travel ukraine ukrainians ukrainer україна украина подорожі путешествия кластер етнографія етно село дрон 360 коптер українці музика антропологія

# data[].attributes.attachment_link.description
Україна зсередини. Проект Ukraїner (www.ukrainer.net). Експедиція Україною. Закарпаття, Приазов'я, Полтавщина, Полісся, Бессарабія, Сіверщина, Поділля, Карпа...

# data[].attributes.headline
вірш про дитячу жорстокість

# data[].attributes.subject
вірш про дитячу жорстокість

# data[].attributes.headline
Скажи булінгу «Ні!»: ігри та вправи для розвитку емоційного інтелекту

# data[].attributes.subject
Скажи булінгу «Ні!»: ігри та вправи для розвитку емоційного інтелекту

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сьогодні надзвичайно багато говорять про факти булінгу в школах. Показовою була історія "з харківським тортом". Однак, на жаль, такі випадки непоодинокі. У кожній школі, практично у кожному класі є певні "вигнанці", з яких періодично знущаються однолітки чи старшокласники.

Чому таке відбувається у нашому суспільстві? Адже, якщо явище булінгу, яке у дорослих згодом переростає у мобінг, настільки поширене, то варто говорити про певні проблеми суспільства. Які саме причини могли зумовити ситуацію, що склалася?

Булінг - результат низького рівня сформованості емоційного інтелекту

Коли дитина йде в перший клас, вона вже є особистістю з певними уявленнями, стандартами поведінки та пріоритетами, які формуються в сім'ї. Відповідно, надзвичайно важливим є те, яка модель взаємовідносин плекається у сім'ї. А переважна більшість наразі обирає модель дитиноцентризму. Добре це чи погано?

Як і будь-яке явище, дитиноцентризм має як позитивні, так і негативні наслідки. Позитивне те, що така дитина зростає волелюбною і творчою, але зворотнім боком є егоїзм у найрізноманітніших його проявах. А плекаючи "Ти в мене найрозумніший/найрозумніша!", "Найкращий/найкраща!", закладаючи високу самооцінку, батьки формують у своєї дитини перфекціонізм. Це, в свою чергу, може мати низку негативних наслідків, коли дитина потрапляє у шкільне середовище і з'ясовується, що вона не завжди і не у всьому дійсно найкраща. Так формуються особисті комплекси.

У матеріалі "Як запобігти булінгу? Поради та вправи для розвитку емпатії" ми говорили про те, що змушує людину стати агресором та дійшли висновку, що головними причинами є особисті комплекси, непорозуміння з іншими та власний негативний досвід. Коли дитині погано, вона переносить свої емоції на інших, часто навіть не розуміючи, що насправді зумовило таку ситуацію.

Тож виходить, що дитина-агресор, по-перше, не усвідомлює, чому поводиться саме так, по-друге, не вміє контролювати власні емоції та їй байдуже, що відчувають ті, кого вона кривдить. Відповідно, в неї не розвинуті ключові ознаки емоційного інтелекту. А розвивати його нескладно! Для цього існують спеціальні ігри та вправи, за допомогою яких можна виховати зі своїх учнів емоційно розвинутих особистостей та запобігти появі булінгу!

Вправи для розвитку емоційного інтелекту

Як стверджують спеціалісти, понад 90% успішних людей мають добре розвинений емоційний інтелект та, відповідно, високі показники EQ. Чи можна якось розвивати власний емоційний інтелект? Звісно! Пропонуємо кілька вправ для учнів будь-якого віку, що можуть бути цікавими й дорослим.
Вправа "Коробка щастя"
Створіть в уяві свою коробку щастя. "Складіть" в неї все, що асоціюється у вас зі щастям візуально, на слух, смак, запах і дотик. А потім запропонуйте цю вправу школярам, детально обговоривши з ними їхні емоції.

Візуально: різнокольорове листя в сонячну погоду.

На слух: шум морської хвилі.

На смак: солодка вата.

На запах: аромат маминих пиріжків.

На дотик: улюблена кішка.

За допомогою цієї вправи можна навчити виокремлювати позитивні емоції з-поміж інших та концентруватися на них.
Вправа "Емоції у кольорі"
Принцип виконання: Кожний школяр отримує аркуш паперу і олівці чи фарби. Запропонуйте учням за допомогою кольорів зобразити різноманітні емоції - радість, сум, злість, заздрість, співчуття тощо. Така вправа допоможе сконцентруватись на типі емоцій та власному відгуку на них.
Приклад малюнка, в якому передано власний емоційний стан
Варіант цієї вправи: Аналогічно можна запропонувати учням розповісти іншим про свій настрій: його можна порівняти з певним кольором чи намалювати за допомогою поєднання кольорів та візерунка, чи зобразити у вигляді певної різнокольорової тваринки. Все залежить від фантазії та бажання дітей.
Вправа "Емоції героїв"
Принцип виконання: Вчитель читає школярам казку. Кожному учневі заздалегідь видаються маленькі картки з символічними зображеннями різних емоційних станів. У процесі читання дитина відкладає на стіл кілька карток, які, на її погляд, відображають емоційний стан героя в різних ситуаціях. Після закінчення читання кожна дитина пояснює, в якій ситуації герой був веселим, сумним тощо, і чому їй так здається.

Примітка: Цю вправу краще виконувати у невеликих групах. Текст повинен бути невеликим за обсягом та відповідати особливостям психологічного розвитку певної вікової групи.
Вправа "Інтонація"
Принцип: Попередньо вчитель пояснює, що таке інтонація. Потім дітям пропонується по черзі повторити з різними емоціями та відповідною інтонацією (злісно, радісно, ​​задумливо, з образою) окремі фрази. Як варіант, можна інтонаційно програти і обговорити діалог казкових героїв.

За допомогою такої вправи школярі вчаться розуміти не тільки сенс сказаного, але й емоції того, хто говорить.

Командні ігри для розвитку емпатії та емоційного інтелекту

Редакція освітнього проекту "На Урок" вже готувала матеріал про ігри для учнів, за допомогою яких можна досягти конкретних цілей: згуртувати учнів класу, пояснити новий навчальний матеріал у невимушеній формі, довести важливість взаємоповаги у колективі тощо. Цього разу ми пропонуємо кілька захопливих ігор для розвитку емоційного інтелекту.
Гра "Передача відчуттів"
Вік: без обмежень.

Хід гри: Принцип гри подібний до загальновідомої забавки "Зіпсований телефон". Діти сідають колом, ведучий загадує певну емоцію чи відчуття та пошепки називає його певній дитині, далі необхідно "ланцюжком" передати цей стан за допомогою міміки, жестів, дотиків один до одного.

Коли діти передали відчуття по колу, можна обговорити, який саме настрій, стан чи емоцію було загадано. Потім ведучим може стати будь-який бажаючий.
Психологічна гра "Компас емоцій"
Вік: для учнів середньої та старшої школи.

Хід гри: кожний гравець отримує 8 карток, на яких написані назви певних емоцій. Наприклад: радість, страх, зацікавленість, натхнення, сумнів, подив, довіра, гнів. Перелік можна доповнювати.

Один із гравців вигадує та називає слово-поняття-ситуацію і, обираючи до неї відповідну гральну карту з назвою емоції, викладає її в коло сорочкою догори. Решта гравців має вгадати, яку ж емоцію викликає у гравця задумана ситуація, і пояснити чому саме. Дітям часто складно говорити про свої емоції, а в грі вони розкривають їх.
Гра "Кольори емоцій"
Вік: старша школа.

Хід гри: Принцип гри подібний до загальновідомої гри "Корова" чи "Крокодил".

Об'єднайте учнів у класі в 2 команди. Учасники однієї команди, домовившись між собою про єдиний колір, мають мімікою і жестами його показати, учні з іншої команди повинні відгадати, який саме колір загадати опоненти. Обовязкова умова - всі припущення мають бути аргументованими. Після того, як колір вгадано, команди міняються ролями.

Під час гри учні розвивають уяву та вчаться виразно передавати інформацію за допомогою невербальних засобів.

Онлайн-ігри для розвитку емпатії

А чи можна емпатію та емоційний інтелект розвивати за допомогою сучасних технологій, що буде зручно для більшості учнів? Так! Пропонуємо онлайн-ігри для розвитку емпатії та підвищення EQ.

My Baby Care - онлайн-гра для школярів молодшого шкільного віку, яка дозволяє дитині відчути себе у ролі няньки, що допоможе їй навчитися розпізнавати емоції та реагувати на них, а також сприятиме вихованню відповідальності.

У ході гри дитина вчитиметься доглядати за немовлям, виконуючи батьківські обов'язки (годуватиме, змінюватиме пелюшки, переодягатиме, гратиметься, вкладатиме спати.
Трейлер онлайн-гри My Baby Care
Shelter - онлайн-гра, яка є симулятором життя рисі. Отже гравець не просто побачить, як поводиться цей хижак у диких умовах, а проживе його життя. Гравець - мама-рись, яка має чотирьох дітей-кошенят.

Сенс гри полягає в тому, щоб доглядати за кошентами, вчити їх полювати, уникати сутичок із більш сильними суперниками, допомагати одне одному. У кінці гри вже дорослі рисі мають розпочати самостійне доросле життя. Гра вчить емпатії, взаєморозумінню та розвиває емоційний інтелект.
Трейлер онлайн-гри Shelter
Допоможіть своїм учням під час уроків у школі не тільки опанувати навчальний матеріал з певного предмету, а й розвивати у собі такі важливі якості як розуміння емоцій інших, здатність до співчуття, вміння слухати та допомагати.

Розвиток емоційного інтелекту допоможе з кожного сьогоднішнього школяра виховати не лідера-егоїста, а особистість, яка здатна об'єднувати навколо себе інших завдяки своїм людським якостям.

# data[].attributes.attachment_link.title
Скажи булінгу "Ні!": ігри та вправи для розвитку емоційного інтелекту

# data[].attributes.attachment_link.description
Сьогодні надзвичайно багато говорять про факти булінгу в школах. Показовою була історія "з харківським тортом". Однак, на жаль, такі випадки непоодинокі. У кожній школі, практично у кожному класі є певні "вигнанці", з яких періодично знущаються однолітки чи старшокласники. Чому таке відбувається у нашому суспільстві?

# data[].attributes.headline
Цікава тема для батьківських зборів

# data[].attributes.subject
Цікава тема для батьківських зборів

# data[].attributes.body
Відкидаючи батька

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Україна Неймовірна

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"...тільки ви мамі не кажіть, що я тата теж люблю, дуже ..."
Текст написала дитячий, медичний психолог. А ви уважно почитайте. Це дуже важлива iнформацiя! На прийомі: (хлопчик 6 років, важкий невротичний розлад)
- З ким ти живеш?

- З мамою.

- А тато?

- Ми з ним розлучилися ... він нас принижує... він не мужик ... зіпсував нам кращі роки...

На прийомі: (підліток 14 років, важкі мігрені, непритомність, протиправна поведінка)

- А чому ти не намалював тата, адже ви ж одна сім'я?

- Краще б його взагалі не було, такого тата...

- Він матері все життя спаплюжив, вів себе як свиня...зараз не працює...

- А особисто до тебе тато як ставиться?

- Ну, за погані оцінки не свариться...

- І все ...чого від нього ще? ...я навіть гроші сам заробляю собі на розваги...

- Тато...він мене взагалі багато чому навчив, я ще рибу ловити можу...за кермом їду... по дереву трохи... ось до весни човен смолили, на рибалку з батьком поїдемо.

- Як же ти в одному човні сидиш з людиною, якої б краще взагалі не було на світі?

- ... ну, взагалі у нас з ним не так-то... відносини цікаві ... коли мама їде, у нас добре...це вона з ним не ладнає, а я то і з мамкою і з батьком можу, коли вони не разом...

На прийом: (дівчинка 6 років, проблеми зі спілкуванням, не уважна, нічні кошмари, заїкання, гризе нігті ...)

- Чому ти намалювала тільки маму з братом, а де ж тато і ти?

- Ну, ми в іншому місці, щоб у мами був гарний настрій...

- Тільки мамі не кажіть, що я тата теж люблю, дуже...

На прийом: (підліток з важким невротичних порушенням)

- ...Ваш син дійсно вірить у смерть свого батька?

- Так! Ми це йому спеціально сказали,... а то не дай бог з ним зустрітися захоче і набереться від нього, ... але ми з бабусею про батька тільки хороше говоримо, щоб не переживав і прагнув стати хорошою людиною.

На прийом: (хлопчик 8 років, важка депресія і ряд інших захворювань)

- Ви не говорите про смерть батька?

- Він знає, ми говорили про це... (мама плаче), та він і не питає, і фотографії дивитися не хоче.

Коли мама виходить з кабінету, я питаю хлопчика:

- ... тобі цікаво про тата дізнатися? Хлопчик оживає і перший раз дивиться мені в очі.

- Мама знову заплаче, не треба.

За час роботи з дітьми, у свої практиці мені довелося зіткнутися з такими фактами.

1. Діти люблять своїх батьків одинаково сильно, незалежно від демонстрованої ними поведінки.

2. Дитина сприймає маму і тата як одне ціле і як найважливішу частину самої себе.

3. Ставлення дитини до батька і батька до дитини завжди формує мама. (Жінка виступає посередником між батьком і дитиною, саме вона транслює дитині: хто її батько, який він і як до нього слід ставитися).

Мама має абсолютну владу над дитиною, вона робить з нею усе, що захоче, свідомо чи несвідомо

Така сила дана жінці природою для того, щоб потомство змогло вижити, без зайвих сумнівів. Спочатку сама мама є світом дитини, а пізніше вона виводить дитину в світ через саму себе. Дитина пізнає світ через маму, бачить світ її очима, акцентує увагу на тому, що значимо для мами. Свідомо чи несвідомо мама активно формує сприйняття дитини . З батьком дитину теж знайомить мама, вона транслює ступінь значущості батька.

Якщо мама не довіряє чоловікові, то дитина буде уникати батька.

- Моїй донечці 1рік 7 місяців. Вона з криком тікає від батька, а коли він бере її на руки, то плаче і виривається. А останнім часом стала казати батькові: "Іди, я тебе не люблю. Ти поганий".

- А що ви насправді відчуваєте до свого чоловіка?

- Я сильно ображена на нього...до сліз.

Ставлення батька до дитини теж формує мати

Наприклад, якщо жінка не поважає батька дитини, то чоловік може відмовити дитині в увазі. Достатньо часто повторюється одна і та ж ситуація: достатньо тільки жінці змінити внутрішнє відношення до батька дитини, як він несподівано виявляє бажання бачити дитину і брати участь в її вихованні.

І це навіть в тих випадках, коли батько до цього довгі роки ігнорував дитину.

Якщо у дитини порушена увага, пам'ять, неадекватна самооцінка, а поведінка залишає бажати кращого - то в душі дитини катастрофічно не вистачає батька.

Відкидання батька в сім'ї часто веде до появи інтелектуальної і психічної затримки розвитку дитини.

Якщо порушена комунікативна сфера, висока тривожність, страхи, а пристосовуватися до життя дитина так і не навчилася, і скрізь відчуває себе чужою - це означає, вона ніяк не може відшукати маму в своєму серці.

Дітям легше справлятися з проблемами дорослішання, якщо вони відчувають, що мама і тато приймають їх цілком, такими, які вони є.

Дитина росте здоровою емоційно і фізично, коли вона знаходиться поза зоною проблем своїх батьків - кожного індивідуально і/або їх як пари. Тобто вона займає своє дитяче місце в системі сім'ї.

Дитина завжди "тримає прапор" за знехтуваного батька. Тому вона з'єднуватиметься з ним в своїй душі будь-якими способами.

Наприклад, вона може повторювати важкі особливості долі, характеру, поведінки і т.п. Причому, чим сильніше мати не приймає ці особливості, тим яскравіше у дитини вони виявляються. Але як тільки мама щиро дозволить дитині бути схожим на свого батька, любити його відкрито, у дитини з'явиться вибір: з'єднуватися з батьком через важке або ж любити його безпосередньо - серцем.

Дитина віддана мамі і татові однаково сильно, вона зв'язана любов'ю.

Але коли відносини в парі стають важкими, дитина силою своєї відданості і любові глибоко включається в те важке, що заподіює біль батькам. Вона бере на себе стільки, що дійсно багато в чому полегшує душевні страждання одного або обох батьків відразу.

Наприклад, дитина може стати психологічно рівною батькам: другом, партнером. І навіть психотерапевтом. А може піднятися ще вище, замінюючи психологічно їм їх батьків. Така ноша є непосильною ні для фізичного, ні для психічного здоров'я дитини. Адже, у результаті, вона залишається без своєї опори - без батьків.

Коли мама не любить, не довіряє, не поважає або просто ображена на батька дитини, то дивлячись на дитину і побачивши в ній багато проявів батька, усвідомлено або неусвідомлено дає малюку зрозуміти, що його "чоловіча частина" погана.

Вона ніби говорить: "Це мені не подобається. Ти не моя дитина, якщо ти схожа на свого батька". І з любові до матері, а точніше із-за глибокого прагнення вижити в даній сімейній системі, дитина все-таки відмовляється від батька, а отже і від чоловічого в собі.

За подібну відмову дитина платить дуже дорогу ціну. У душі цієї зради вона собі ніколи не пробачить. І обов'язково покарає себе за це зламаною долею, поганим здоров'ям, невдачами в житті.

Адже жити з цією провиною нестерпно, навіть якщо вона не завжди усвідомлюється. Але це ціна її виживання.

Щоб приблизно відчути, що відбувається в душі дитини, спробуйте закрити очі і уявити двох найдорожчих для вас людей, за яких ви можете не замислюючись віддати життя.

А тепер ви всі троє, міцно тримаючи одне одного за руки опинилися в горах. Але гора, на якій ви стояли, несподівано впала. І так сталося, що ви чудом втрималися на скелі, а дві ваші найдорожчі людини повисли над прірвою, тримаючись за ваші руки. Сили закінчуються і ви розумієте, що двох вам не витягнути...

Врятувати можна лише когось одного. Кого ви виберете? В цей момент мами, як правило, говорять: "Ні, краще вже вмерти всім разом. Це Жахливо!"

Справді, так було б легше, але умови життя такі, що дитині доводиться робити цей неможливий вибір. І вона його робить. Частіше в сторону матері. Уявіть, що ви все-таки відпустили одну людину і витягнули іншу.

- Що ви відчуватимете по відношенню до того, кого ви не змогли врятувати?

- Величезну, спопеляючу провину.

- А до того, ради кого ви це зробили?

- Ненависть.

Але природа мудра - тема злості на матір в дитинстві суворо затабована. Це виправдано, адже мама не тільки дарує життя, вона його ще і підтримує. Після відмови від тата, мама залишається єдиною людиною, яка може підтримати в житті.

Тому, виражаючи свій гнів, можна відрізати гілку, на якій сидиш. І тоді цей гнів звертається на самого себе (аутоагресія). "Це я погано справився, я зрадив тата, я зробив недостатньо для того, щоб... , і тільки я один. Мама не винна - вона слабка жінка". І тоді починаються проблеми з поведінкою, психічним і фізичним здоров'ям.

Чоловіче - це значно більше, ніж схожість на власного батька. Принцип чоловічого - це закон. Духовність. Честь і гідність. Відчуття міри (внутрішнє відчуття доцільності і своєчасності). Соціальна самореалізація (робота до душі, хороший матеріальний дохід, кар'єра) можлива, тільки якщо в душі людини є позитивний образ батька.

Якою б чудовою не була мати, але тільки батько може ініціювати дорослу частину усередині дитини.

(Навіть якщо батькові самому не вдалося збудувати стосунки з власним батьком. Для процесу ініціації це не так важливо). Ви, напевно, зустрічали дорослих людей, які інфантильні і безпорадні як діти?

Починають одночасно купу справ, мають безліч проектів, але жоден так і не доводять до кінця. Або ті, хто бояться почати справу, проявити активність в соціальній самореалізації. Або ті, хто не можуть сказати "ні". Або не тримають даного слова, на них складно в чомусь покластися. Або ті, хто постійно брешуть. Або ті, хто бояться мати власну точку зору, погоджуються з багатьма проти власної волі, "прогинаючись" під обставини.

Або навпаки, ті, хто поводяться зухвало, воюють з навколишнім світом, протиставляючи себе іншим людям, багато що роблячи просто наперекір, або навіть поводяться протиправно. Або ті, кому життя в соціумі дається з величезними зусиллями, і т. д. - все це ті люди, у яких не було доступу до свого батька.

Тільки поряд з батьком маленька дитина вперше пізнає межі. Власні межі і межі інших людей.

Межі дозволеного і недозволеного. Свої можливості і здібності. Поряд з батьком дитина відчуває, як діє закон. Його силу. (З мамою відношення будуються за іншим принципом: без меж - повне злиття). Саме у чоловічості формуються гідність, честь, воля, цілеспрямованість, відповідальність - у всі часи високо ціновані людські якості.

Іншими словами, діти, яких мама не допустила до батьківського (свідомо або несвідомо) не зможуть легко і природно розбудити в собі урівноважену, дорослу, відповідальну, логічну, цілеспрямовану людину, - тепер доведеться докладати величезні зусилля. Тому що психологічно вони залишилися хлопчиками і дівчатками, так і не ставши чоловіками і жінками.

Тепер за мамине рішення: захистити дитину від батька, людина все життя платитиме неймовірно високу ціну. Немов вона втратила благословення на життя.

"Якщо дружина поважає чоловіка, а чоловік поважає дружину, діти теж відчувають пошану до себе. Хто відкидає чоловіка (або дружину), той відкидає його (або її) в дітях. Діти сприймають це як особисте відкидання".

Берт Хеллінгер

Батько грає різні, але значущі ролі для сина і дочки.

Для хлопчика батько - це його самоідентифікація статі (тобто відчуття себе чоловіком не тільки фізично, але і психологічно). Батько - це батьківщина для сина, його "зграя". Хлопчик із самого початку народжується у людини іншої статі. Все з чим стикається хлопчик в матері - інше по суті, інше, ніж він сам. Жінка переживає те ж відчуття.

Тому чудово, коли мама може обдарувати сина своєю любов'ю, наповнивши жіночістю, ініціювавши жіночі принципи, з любов'ю відпустивши його на батьківщину - до батька. (До речі, тільки в цьому випадку син може поважати свою матір і бути їй щиро вдячний). З моменту народження і, приблизно, до трьох років хлопчик знаходиться в полі впливу матері. Тобто він насичується жіночим: чутливістю і ніжністю. Здатністю до близьких, довірених і довготривалих емоційних стосунків.

Саме з матір'ю дитина вчиться емпатії (вміння співпереживати душевному стану іншої людини). У спілкуванні з нею прокидається інтерес до інших людей. Активно ініціюється розвиток емоційної сфери, а так само інтуїції і творчих здібностей - вони теж в зоні жіночого.
Якщо мати була відкрита в своїй любові до малюка, то надалі, ставши дорослим, такий чоловік буде дбайливим чоловіком, ласкавим коханцем і батьком, що любить.
У нормі, приблизно, після трьох років, мама відпускає сина до батька. Важливо підкреслити, щ о вона відпускає його назавжди. Відпускає, значить, дозволяє хлопчику насичуватися чоловічим і бути чоловіком.

І для цього процесу не так важливо живий батько, чи помер, може бути у нього інша сім'я, або він далеко, або у нього важка доля. Буває і так, що біологічного батька немає і не може бути поряд з дитиною. Тоді тут має значення, що мати відчуває в душі до батька дитини.
Якщо жінка не може погодитися ні з його долею, ні з ним, як правильним батьком для її дитини, то малюк одержує довічну заборону на чоловіче.
І навіть правильне середовище, в якому він обертається, не зможе компенсувати йому цю втрату. Він може займається чоловічими видами спорту, другий чоловік мами може бути чудовою людиною і мужнім чоловіком, можливо навіть є дідусь, або дядько, готові спілкуватися з дитиною, але все це залишиться на поверхні, як форма поведінки.

У душі дитина ніколи не наважиться порушити материнської заборони. Але якщо жінці все-таки вдається прийняти батька дитини в своє серце, то дитина несвідомо відчуватиме, що чоловіче це добре. Сама мама дала своє благословення. Тепер зустрічаючи в своєму житті чоловіків: дідусь, друзі, вчителі, або новий мамин чоловік, дитина зможе через них насичуватися чоловічістю, яку вона братиме у свого батька.

<Єдине, що має значення, це який образ батька в душі у матері дитини.

Допустити дитину до батьківського потоку мама може тільки за умови, що в душі вона поважає батька дитини, або як мінімум, добре до нього ставиться. Якщо цього не відбувається, то марно говорити чоловіку: "Йди, пограйся з дитиною. Сходіть разом погуляти" і т. д., батько цих слів не почує, так само, як і дитина.

Дія має тільки те, що прийняте душею. Чи благословляє мама батька і дитини на взаємну любов одне до одного? Чи наповнюється мамине серце теплом, коли вона бачить, як дитина схожа на свого батька? Якщо батько визнаний, то тепер малюк почне активно наповняться чоловічим.

Тепер розвиток піде по чоловічому типу, зі всіма чоловічими особливостями, звичками, перевагами, і нюансами. Тобто тепер хлопчик сильно почне відрізнятися від маминого жіночого і все більше стане бути схожим на батькове чоловіче. Так зростають чоловіки з вираженим чоловічим.

З дочками цей процес йде трохи інакше. Дівчинка теж, приблизно, до трьох років знаходиться з мамою, насичуючись жіночим. У районі трьох - чотирьох років вона переходить під вплив батька і знаходиться в полі його впливу приблизно до шести - семи років. В цей час активно ініціюється чоловіче: воля, цілеспрямованість, логіка, образне мислення, пам'ять, увага, працьовитість, відповідальність і т. д.

А найголовніше, саме в цей період закладається розуміння того, що дівчинка відрізняється від тата по статі. Що вона схожа на маму і скоро вона стане такою ж красивою жінкою як мама. Саме у цей період дочки обожнюють своїх батьків. Активно проявляють знаки уваги і симпатію по відношенню до тата.

Добре, якщо мама це підтримає, а тато зможе показати дочці, що вона прекрасна і що він її любить. Надалі саме цей досвід спілкування з найголовнішим чоловіком в житті дозволить їй відчувати себе привабливою жінкою.Дочки, не допущені свого часу до батька, психологічно так і залишаються дівчатками, не дивлячись на те, що вже давно стали дорослими.

Але після закінчення деякого часу татові дуже важливо відпустити дочку назад до мами - в жіноче, а мамі - її прийняти. Це відбувається, коли дівчинка починає відчувати, що тато любить маму трохи більш ніж її, і що як жінка мама подобається і підходить татові більше. Це гірке розставання з найкращим чоловіком, але неймовірно цілюще.

Тепер у дівчинки ініційовані принципи чоловічого, це означає, що вона багато чого зможе добитися в житті. Але найголовніше, у неї є щасливий досвід бути такою, яку приймає і любить чоловік. Повернувшись до мами, вона тепер все життя буде наповняться жіночим. Ця сила дасть їй можливість знайти хорошого партнера і створити сім'ю, народити і виховати здорових дітей.

Як же бути, якщо батька своєї дитини я не тільки не люблю, я його просто ненавиджу?!

Звичайно після подібного відкриття мами відчувають себе розгубленими і повними суперечностей. Всі вони ставлять приблизно одні і ті ж питання: "Як же бути, якщо батька своєї дитини я не тільки не люблю, я його просто ненавиджу?! Його навіть поважати нема за що - людина, що опустилася! Я що, дитині брехати буду, що її батько хороша людина?

Та я дитині тільки і говорю: "Подивися на свого батька... Благаю, тільки не будь як він!" Або: "Коли я бачу, що моя дочка хмурить брови, як її батько, я хочу убити їх обох!". Якщо дивитися на це так, то з'являться злість і відчай. Якщо, в своїй ненависті до батька дитини, зупинитися тільки на одну хвилину і відповісти собі тільки на одне питання: "Які у мене були до нього відчуття, коли ми тільки починали зустрічатися, коли я погодилася вийти за нього заміж?"

Практично всі жінки згадують, що колись вони любили своїх обранців, а їх серце було наповнено радістю і теплом. В більшості випадків, дитина все-таки з'являється завдяки цій любові. Любові чоловіка і жінки одне до одного. Дитина плід цієї любові. Вона завдячує цій любові і тому, що мама, колись вибрала цього чоловіка. Мати, яка не може прийняти батька своєї дитини, не може повністю прийняти і дитину

Якщо у вас залишилися власні дитячі спогади, то напевно там знайдеться дитяче відчуття подиву і нерозуміння батьківських конфліктів. Адже для дитини двоє батьків рівно значущі і однакова любов до них. Жінка дуже часто змішує свої подружні стосунки з батьківськими. Для дитини це нестерпно. Жінка як би говорить своєму малюку: "Він поганий партнер для мене, означає він поганий батько для тебе". Це різні речі.

Дитина не повинна бути включена у стосунки пари.Образно кажучи, двері в батьківську спальню повинні залишитися для неї закритими назавжди. А ось як батьки, ці дві людини залишаються в її повному розпорядженні. Тобто чоловік як партнер і як батько дитини це дві різні людини.

Дитина нічого не знає про батька як про партнера. А жінка не знає його як батька. Тому для жінки він тільки партнер, а для дитини тільки батько. Мати, яка не може прийняти батька своєї дитини, не може повністю прийняти і дитину.

Тому вона не може любити його безумовною любов'ю. А в цьому випадку дитина втрачає доступ до обох батьків. Тепер стосунки з мамою внутрішньо, душевно будуть важкі. Дитина або підлаштовуватиметься і буде догоджати мамі, при цьому частенько хворіючи (так "перепалюється" агресія на матір), або дитина активно протестуватиме. Але ні в першому, ні в другому випадку відкритої любові між матір'ю і дитиною не буде.

До речі, люди, які не люблять себе, вважають себе непривабливими, не приймають свою індивідуальність, а так само ті, хто схильні до надмірного самоосуду і засудження всіх і вся, це ті колишні діти, мати яких засуджувала і відкидала в них їх батька. Тепер відносини з самим собою і життям будуються за засвоєним в дитинстві принципом.

Але якщо жінці все-таки вистачить мужності і любові до дитини, щоб не вивалювати важкість стосунків з чоловіком на своє чадо, відокремити в своїй душі ці стосунки від батьківських, то у дитини наступить величезне душевне і фізичне полегшення. (Багато дітей перестають хворіти після виконаної душевної роботи їх мамою).

Тоді, не дивлячись на те, що батьки розійшлися, або не ладнають, у дитини досить надалі сил, щоб жити і продовжувати життя. Наші предки знали таку закономірність, що якщо жінка уміє поважати свого чоловіка, своїх і його батьків, то діти в таких сім'ях не хворіють, а їх долі складаються вдало.

Практика роботи з дітьми, підлітками і дорослими людьми показала, що найсильніший людський біль, що має довготривалі наслідки, це біль від втрати батьків в своїй душі. До речі, саме ця втрата є, часто, причиною депресії. Тому для полегшення життя дитини і її повного одужання важливо не стільки сама фізична присутність батьків в повсякденному житті дитини, скільки добре і шанобливе відношення до них в його власній душі.

Немов батьки ніколи не покидали дитину, а стоять за її спиною. Стоять, як ангели - охоронці. І так з першого і до останнього дня життя. Невипадково, що з десяти заповідей поясненням і мотивуванням супроводжується тільки одна: "Шануй батька і матір твою, щоб ти жив на землі довго і щасливо".

Саме це знання дозволяє вижити людству, залишаючись духовно і фізично здоровим. Адже тільки тоді, коли серце наповнено шаною і подякою своїм батькам, хоча б за безцінний дар життя, можна сміливо йти вперед. Хочеться розповісти про один випадок, що яскраво ілюструє вище сказане До мене звернулися мама і бабуся одного семирічного хлопчика.

У дитини був дуже важкий стан: окрім неймовірної некерованої агресії, істерик, постійної тривоги, проблем в школі, нічних кошмарів, страхів, були ще сильні головні болі і болісне відчуття мурашок по всьому тілу. Мама з татом у цього хлопчика розлучилися дуже давно. Дитина пам'ятала батька більше по фотографіям. Все своє свідоме життя вона жила з мамою і бабусею.

Дитина була повною копією свого батька. Як зовні, так і в характері все частіше виявлялася схожість. Єдине, що чув хлопчик про свого батька, це те, що його батько - неймовірне чудовисько (мама з бабусею не скупилися на епітети), і ще те, що він до їх великого горя якраз на цього чудовиська дуже схожий.

І тепер перед дитиною ставилося завдання "перебороти "злі" якості і стати хорошою людиною". А на прийомі переді мною сиділа абсолютно чудова дитина, до того ж з великими творчими здібностями, але міркував він про життя так, як ніби йому років сімдесят, не менше. Ми узялися за роботу всі разом: мама, бабуся, хлопчик і я. Перше, що зробили жінки, це рішуче змінили політику сім'ї.

Мама почала розповідати сину про те, якими хорошими якостями володіє його батько. Про те хороше, що було у них у стосунках. Про те, що їй подобається, що син схожий на свого батька. Що він може бути абсолютний таким же, як тато. Найголовніше, що син не несе відповідальності за їх партнерські стосунки.

І не залежно від того, що вони розлучені як пара - як батьки вони залишаться для нього назавжди разом. А син може любити тата нітрохи не менше, ніж маму. Якийсь час опісля хлопчик написав татові лист. У сина з'явилася батькова фотографія на письмовому столі, а іншу, маленьку, він став носити з собою в школу.

Потім в сім'ї з'явилися додаткові свята: день народження тата; день, коли тато зробив мамі пропозицію; коли тато виграв матч. А найголовніше, тепер, коли мама дивилася на сина, вона з гордістю вимовляла:

"Як же ти схожий на свого батька!"

Коли відбулася наша чергова зустріч, мама поділилася, що брехати взагалі не довелося - колишній чоловік є дійсно багатогранною особою. А ось з сином стали відбуватися просто фантастичні зміни: спочатку пропала агресія, потім - страхи, болі; з'явилися успіхи в школі, зникли мурашки. Дитина стала керованою, і знову повернулася до життя.

"Я не можу в це повірити, невже батько грає таку роль?!".
Так, кожний з нас - продовження і підсумок злиття двох сил життя: материнського (і її роду) і батьківського (і його роду). Погоджуючись з цим в дитині, приймаючи її такою, яка вона є, - ми даємо їй шанс рости. Це і є батьківське благословення на Життя
Автор: Луковникова М.В., дитячий, медичний психолог, сімейний психолог

Переклад Тутка

Comments

comments

# data[].attributes.attachment_link.title
Відкидаючи батька... Дуже глибока і корисна всім стаття!

# data[].attributes.attachment_link.description
"...тільки ви мамі не кажіть, що я тата теж люблю, дуже ..." Текст написала дитячий, медичний психолог. А ви уважно почитайте. Це дуже важлива iнформацiя! На прийомі: (хлопчик 6 років, важкий невротичний розлад) - З ким ти живеш? - З мамою. - А тато? - А ми його вигнали.

# data[].attributes.headline
Характеристика на учня

# data[].attributes.subject
Характеристика на учня

# data[].attributes.attachment_link.title
ХАРАКТЕРИСТИКА НА УЧНЯ

# data[].attributes.headline
Що робити, коли Вашу дитину цькують

# data[].attributes.subject
Що робити, коли Вашу дитину цькують

# data[].attributes.body
поради батькам

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
DW (українською)

# data[].attributes.attachment_link.title
DW (українською)

# data[].attributes.attachment_link.description
Що робити, якщо дитину цькують, ми пояснювали. Тепер розповідаємо, чого робити НЕ ТРЕБА. Діліться у коментарях власними спостереженнями! 
А це наше відео з порадами - як реагувати на булінг...

# data[].attributes.headline
Як говорити з дітьми про інклюзію

# data[].attributes.subject
Як говорити з дітьми про інклюзію

# data[].attributes.body
7 тематичних відео

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Як пояснити дитині різноманіття світу і навчити поважати його? Як говорити з дитиною на теми інвалідності, розладів аутичного спектру та інших особливостей? Із інтенсивним запровадженням інклюзивної освіти в Україні це питання особливо гостро постає перед багатьма вчителями і батьками.

Тому пропонуємо вам добірку відео, які просто і цікаво розповідають про складні теми і вчать толерантності. Впевнені, що це буде цікаво і доросилим, адже з цих відео можна дізнатись, наприклад, у чому особливості аутизму і яким він може бути.

Оскільки більшість цих відео англійською мовою, вони можуть стати в нагоді не лише для окремих розмов, присвячених вихованню толерантності, а й інструментом для вивчення мови (можливість включити субтитри на деаких відео зробить такий урок ще кориснішим - для цього потрібно натиснути значок налаштувань та обрати "Субтитри").

Аутизм може робити неймовірні речі
Подивитись це відео в російському перекладі можна за цим посиланням.
Як багато насправді ви знаєте про аутизм?

Інвалідність та захист дітей. Відео UNICEF
Подивитись це відео в російському перекладі можна за цим посиланням.
Подивіться, що можуть робити діти з інвалідністю

Мультик "Про Діму"

Що відбувається з Ніком?

Пояснення Синдрому Аспергера для дітей
"Нова українська школа" Цей матеріал представлений ГО "Смарт освіта" в рамках проекту "Фото: автор - ilona75, Depositphotos Програма сприяння громадській активності "Долучайся! ", що фінансується Агентством США з міжнародного розвитку (USAID) та здійснюється Pact в Україні. Зміст матеріалу є винятковою відповідальністю Pact та його партнерiв i не обов'язково відображає погляди Агентства США з міжнародного розвитку (USAID) або уряду США.

# data[].attributes.attachment_link.title
Як говорити з дітьми про інклюзію? Сім тематичних відео

# data[].attributes.attachment_link.description
Як пояснити дитині різноманіття світу і навчити поважати його? Як говорити з дитиною на теми інвалідності, розладів аутичного спектру та інших особливостей? Із інтенсивним запровадженням інклюзивної освіти в Україні це питання особливо гостро постає перед багатьма вчителями і батьками. Тому пропонуємо вам добірку відео, які просто і цікаво розповідають про складні теми і вчать толерантності.

# data[].attributes.headline
Дива трапляються

# data[].attributes.subject
Дива трапляються

# data[].attributes.body
Мультик про аутизм

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Лучшее на русском

# data[].attributes.attachment_link.title
Мультик про аутизм.Чудеса случаются. Русские субтитры. Amazing things happen autism cartoon

# data[].attributes.headline
Проект "Не смійся з мене"

# data[].attributes.subject
Проект "Не смійся з мене"

# data[].attributes.body
Посібник "Не смійся з мене"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Про проблему булінгу почали говорити уголос зовсім нещодавно. Однак, саме це явище, що характеризується небажаною агресивною поведінка дітей шкільного віку, не є чимось новим.

Минулоріч, дитячий фонд ООН - UNICEF провів дослідження в Україні серед дітей 11-17 років, яке продемонструвало зовсім невтішні результати. Тільки вдумайтесь, 67% українських дітей стикалися з проблемою булінгу протягом останніх 3 місяців, 24% дітей стали жертвами булінгу. Але найсумніший показник - кількість тих дітей, які нікому не розповідали про знущання над ними, який склав 48%.

Діти часто не знають, як самостійно розв'язати певні проблеми. Проблема булінгу - не виняток. Для дорослих дуже важливо вміти попередити або належним чином відреагувати на булінг, з яким стикаються діти. Вони мають бути уважними, спілкуватися та підтримувати дітлахів, - підкреслила Джованна Барберіс, голова представництва UNICEF в Україні.

За даними звіту UNICEF, внутрішньо переміщені діти є більш вразливими до різних форм насильства, пов'язаного з конфліктом. Це впливає на їхню соціальну поведінку. Економічні труднощі також опосередковано підвищують ризики булінгу та загрожують соціальній інтеграції таких дітей.

В інституті зазначають, що у 2016 році в Україні від самогубств загинули 115 дітей. До прикладу, у 2015 році цей показнив сягав 148 осіб. Експерти звертають увагу на те, що тенденція до скорочення кількості самогубств спричинена зниженням народжуваності та зменшенням території, підконтрольної Києву, де зараз не ведеться офіційна статистика та до якої соціологи не мають доступу.

Вчені Всесвітньої організації охорони здоров'я вказують також на медичні наслідки впливу булінгу. Знущання над дітьми призводять до:

соматичних наслідків - таких як головний біль, біль у спині та животі;

психологічних розладів (депресія, поганий настрій, нервозність, почуття самотності й думки про суїцид);

психологічної дезадаптації - неспроможність сформуватись повноцінному індивіду, який би відповідав вимогам суспільства;

розвитку стійких моделей асоціальної поведінки, серед яких - агресія, насильство;

поширення алкоголізму та наркоманії через замовчування випадків насилля.

Боротися з проблемою булінгу, однозначно, необхідно. Проте, робити це краще неагресивним способом, оскільки експансія у цьому випадку призведе до загострення проблеми. Зовсім нещодавно ми опублікували новину про запуск інформаційної кампанії #СтопБулінг для дітей та їхніх батьків, ініціаторами якої стали Міністерство юстиції України та Міжнародний фонд "Відродження". Сьогодні ж розповімо про посібник, створений для педагогів, які також усвідомлюють усю важливість вирішення цієї проблеми.

"Не смійся з мене" - це довідник для профілактики булінгу та підняття рівня обізнаності серед дітей і дорослих про проблему цькування і її наслідки. Посібник авторства Лори Паркер Роерден спрямований на формування атмосфери уваги, співчуття і співпраці у класі. Проект націлений на створення образу досконалого навчального процесу з небайдужими учасниками, де клас набуває таких умінь:

доречне вираження почуттів;

увага, співчуття і співпраця;

творче вирішення конфліктних ситуацій;

усвідомлення і прийняття відмінностей.

Цей проект - результат плідної співпраці провідних організацій, що займаються дослідженням проблеми етичного виховання, вирішення конфліктів та девіантної поведінки.

Завантажити посібник "Не смійся з мене"

Разом ми зможемо подолати проблему цькування дітей, якщо будемо більш справедливими та уважними до почуттів нашого оточення. Вкрай важливо пильнувати стан дитини, щоб вчасно зреагувати на прояви булінгу. Окрім того, краще відмовитись від будь-яких проявів агресії, аби діти не наслідували таку поведінку.

Батькам фахівці радять перейматися проблемами власних дітей - це допоможе їм самим розповісти про негаразди в класі. Краще замість стандартних запитань у стилі "як справи?" розповісти дитині про своє життя, формуючи таким чином більш довірчі стосунки. Окрім того, потрібно подолати стереотип, що розказати про несправедливі чи неправомірні дії - це стукацтво. Дитина має чітко розуміти, чим відрізняються повідомлення про злочин та наклеп (надання неправдивої інформації).
Посилання на офіційний сайт НУШ: http://nus.org.ua

# data[].attributes.attachment_link.title
Проект "Не смійся з мене"

# data[].attributes.attachment_link.description
Про проблему булінгу почали говорити уголос зовсім нещодавно. Однак, саме це явище, що характеризується небажаною агресивною поведінка дітей шкільного віку, не є чимось новим. Минулоріч, дитячий фонд ООН - UNICEF провів дослідження в Україні серед дітей 11-17 років, яке продемонструвало зовсім невтішні результати.

# data[].attributes.headline
Безпека дитини: 5 правил поведінки з незнайомими людьми

# data[].attributes.subject
Безпека дитини: 5 правил поведінки з незнайомими людьми

# data[].attributes.attachment_link.title
Безопасноcть Ребенка: 5 Правил Поведения с Незнакомыми Людьми

# data[].attributes.headline
Форми булінгу

# data[].attributes.subject
Форми булінгу

# data[].attributes.body
інфографіка

# data[].attributes.attachment_link.title
Національна дитяча "гаряча лінія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Булінг (цькування) може мати різни форми та може проявлятися в різних ситуаціях. Інфографіка, яка допоможе ідентифікувати цькування. Якщо у вас виникли питання або ви потребуєте підтримки і поради з...

# data[].attributes.headline
Тиха трагедія наших дітей, про яку ніхто не говорить

# data[].attributes.subject
Тиха трагедія наших дітей, про яку ніхто не говорить

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Проблеми дітей починаються вдома і можуть бути там же і вирішені. Батьки повинні розуміти, що тільки від них залежить, якими виростуть їхні діти.
Однак сучасні діти позбавлені здорового дитинства, вони знаходяться в жахливому емоційному стані, пише професійний терапевт Вікторія Прудей. Як би боляче нам не було це визнавати, в багатьох випадках саме ми, батьки, повинні самі допомогти своїм дітям!

В чому проблема?

Сучасні діти позбавлені основ здорового дитинства, натомість діти мають:

Абстрактних батьків.

Батьків, які дозволяють дітям все.

Відчуття, що їм всі винні.

Незбалансоване харчування і недостатній сон.

Сидячий домашній спосіб життя.

Нескінченна стимуляція, технологічні забави, миттєве задоволення.

Хіба можна виховати здорове покоління в таких хворих умовах? Звичайно, ні!

Людську природу обдурити неможливо: без батьківського виховання не обійтися. Як ми бачимо, наслідки жахливі. За втрату нормального дитинства діти розплачуються втратою емоційного благополуччя.

Що робити? Якщо ми хочемо, щоб наші діти виросли щасливими і здоровими, нам треба прокинутися і повернутися до основ. Ще не пізно!

Що повинні робити батьки:

Встановлюйте обмеження і пам'ятайте, що ви - батько дитини, а не її друг.

Забезпечте дітям те, що їм потрібно, а не те, що їм хочеться. Не бійтеся відмовляти дітям, якщо їх бажання розходяться з потребами.

Годуйте здоровою їжею і обмежуйте снеки.

Проводьте годину в день на природі.

Щодня влаштовуйте сімейну вечерю без електроніки.

Грайте в настільні ігри.

Кожен день залучайте дитину до справ (складати білизну, прибирати іграшки, розвішувати білизну, розбирати сумки, накривати на стіл і інше).

Укладайте дитину спати в один і той же час, не дозволяйте брати в ліжко гаджети.

Навчайте дітей відповідальності та незалежності. Не захищайте їх від дрібних невдач. Це вчить їх долати життєві перешкоди.

Не складайте і не носіть за дитину ранець, не приносьте їй в школу забуту їжу / домашню роботу, не очищайте банан для 5-річки. Навчайте їх самостійно робити все це.

Навчіть терпінню і дайте можливість вільно проводити час, щоб у дитини була можливість занудьгувати і проявити свої творчі пориви.

Не оточуйте дитину постійними розвагами.

Не підсовуйте техніку як ліки від нудьги.

Не заохочуйте використання гаджетів під час їжі, в машині, в ресторані, в магазині. Нехай мізки дитини вчаться самостійно розганяти "нудьгу".

Будьте емоційно доступні, вчіть дітей соціальним навичкам.

Не відволікайтеся на телефон, спілкуючись з дитиною.

Навчіть малюка справлятися зі злістю і роздратуванням.

Навчіть вітатися, поступатися, ділитися, співчувати, вести себе за столом і в розмові.

Підтримуйте емоційний зв'язок: посміхайтеся, цілуйте дитини, читайте їй, танцюйте, стрибайте і грайтеся з нею разом!

Ми повинні змінити своїх дітей, інакше отримаємо ціле покоління на таблетках! Ще не пізно, але часу залишається все менше.

# data[].attributes.attachment_link.title
Тиха трагедія наших дітей, про яку ніхто не говорить

# data[].attributes.attachment_link.description
Проблеми дітей починаються вдома і можуть бути там же і вирішені. Батьки повинні розуміти, що тільки від них залежить, якими виростуть їхні діти. Однак сучасні діти позбавлені здорового дитинства, вони знаходяться в жахливому емоційному стані, пише професійний терапевт Вікторія Прудей. Як би боляче нам не було це визнавати, в багатьох випадках саме ми, батьки, повинні самі допомогти своїм дітям!

# data[].attributes.headline
Для всіх мам

# data[].attributes.subject
Для всіх мам

# data[].attributes.body
Єврейська притча

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Жила-була бідна єврейська сім'я. Дітей було багато, а грошей мало. Бідна мати працювала дуже тяжко - готувала, прала і кричала, роздавала потиличники і голосно нарікала на життя.

Нарешті, знесилившись, вирушила за порадою до рабина: як стати хорошою матір'ю?

Вийшла від нього задумлива. З тих пір її як підмінили. Ні, грошей в сім'ї не додалося. І діти послушнішими не стали. Але тепер мама не сварила їх, а з лиця її не сходила привітна посмішка. Раз на тиждень вона йшла на базар, а повернувшись, на весь вечір, закривалася в кімнаті.

Дітей мучила цікавість. Одного разу вони порушили заборону і заглянули до мами. Вона сиділа за столом і... пила чай з солодкою булочкою!

"Мама, що ти робиш? А як же ми? "- обурено закричали діти.

"Ша, діти! - важливо відповіла вона.- Я роблю вам щасливу маму! "

Мораль! Щоб віддавати себе іншим, потрібно перш за все приготувати те, що роздається.

P.S. Ось вам і нехитра правда! Щоб вся родина - чоловік і діти були щасливі, в першу чергу треба, щоб щаслива була мама! Це, я вам скажу, аксіома, яка не потребує доказів!

# data[].attributes.attachment_link.title
Для всіх мам! Єврейська притча. Жила-була бідна єврейська сім'я. Дітей було багато, а грошей мало

# data[].attributes.attachment_link.description
Жила-була бідна єврейська сім'я. Дітей було багато, а грошей мало. Бідна мати працювала дуже тяжко - готувала, прала і кричала, роздавала потиличники і голосно нарікала на життя. Нарешті, знесилившись, вирушила за порадою до рабина: як стати хорошою матір'ю? Вийшла від нього задумлива. З тих п

# data[].attributes.headline
ПРИТЧА ПРО ТЕ, СКІЛЬКИ ЧАСУ ВАРТО ПРИДІЛЯТИ ДІТЯМ

# data[].attributes.subject
ПРИТЧА ПРО ТЕ, СКІЛЬКИ ЧАСУ ВАРТО ПРИДІЛЯТИ ДІТЯМ

# data[].attributes.attachment_link.provider_name
Дитячий психолог

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Після нелегкого робочого дня повернувся батько додому. Час був пізній, він змучився і втомився, але зрадів, побачивши, що п'ятирічний син чекає його на порозі будинку.
- Тату, - привітавши батька, тихо промовив малюк, - можеш відповісти? Я чекав, щоб запитати ...
- Звичайно, питай! - Вигукнув батько.
- Скільки грошей ти отримуєш?
- Та хіба це твоя справа ?! Нема чого тобі про це знати!
Дитина підняла на нього сумні очі.
- Я дуже-дуже прошу тебе, скажи, скільки ти заробляєш за одну годину?
- Ну, припустимо, п'ятсот. І що далі? Тобі-то яка різниця?
- Будь ласка, тато, - дуже серйозно промовила дитина, - позич мені триста рублів.

Батько вийшов з себе і закричав до сина:
- Ти поводиш себе огидно! Я так втомився, але змушений стояти тут і слухати твою порожню балаканину! Думаєш тільки про іграшки, чекав мене лише для того, щоб випросити грошей на всякі дурниці!

Опустивши голову, хлопчик зник за дверима дитячої. А батько, розсерджений і засмучений, так і стояв, притулившись до стіни. "От нахаба, - думав він, - який же мій син егоїстичний. Однак ... Може, і я був не в усьому правий? .. Я даремно на нього накричав, адже зазвичай дитя ніколи не просить у нас з матір'ю грошей. Значить, дитина звернулась до мене неспроста".

Він тихенько зайшов до кімнати сина і сів біля дитячого ліжка.
- Ти ще не заснув, мій хороший? - Шепнув він.
- Ні, я лежу і думаю ...
- Не гнівайся на мене, синку, я сьогодні страшенно втомився, тому й нагрубив тобі. Ось, візьми гроші і, будь ласка, вибач мене.

Малюк обійняв батька за шию, його оченята радісно засвітилися.
- Тату, спасибі, велике-велике спасибі!

Хлопчик витягнув з кишені піжами кілька зім'ятих банкнот і додав до них щойно отримані купюри. Батько знову почав бурчати:
- У тебе, як виявилося, предостатньо грошей, а ти скупишся і просиш ще.
- Ні, татко, мені якраз цих трьохсот не вистачало. Ось тепер я зібрав рівно стільки, щоб купити одну, всього лише одну годину твого, тату, часу. Можна? Я дуже прошу, прийди завтра трохи раніше, щоб ми сіли вечеряти всі разом: ти, мама і я ...
Взято з: http://lohmatik.ru/ Більше притч тут

# data[].attributes.attachment_link.title
Притча про те, скільки часу варто приділяти дітям

# data[].attributes.attachment_link.description
Після нелегкого робочого дня повернувся батько додому. Час був пізній, він змучився і втомився, але зрадів, побачивши, що п'ятирічний син чекає його на порозі будинку. - Тату, - привітавши батька, тихо промовив малюк, - можеш відповісти? Я чекав, щоб запитати ... - Звичайно, питай! - Вигукнув батько. - Скільки грошей ти отримуєш?

# data[].attributes.headline
Вебінар: Безпека дітей та підлітків онлайн: кібер-булінг, секстинг, грумінг та контент, що шкодить

# data[].attributes.subject
Вебінар: Безпека дітей та підлітків онлайн: кібер-булінг, секстинг, грумінг та контент, що шкодить

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
На Урок. Для вчителів та батьків

# data[].attributes.attachment_link.title
На Урок. Для вчителів та батьків

# data[].attributes.attachment_link.description
Вебінар: Безпека дітей та підлітків онлайн: кібер-булінг, секстинг, грумінг та контент, що шкодить

Реєстрація:...

# data[].attributes.headline
Як ідеально провести батьківські збори?

# data[].attributes.subject
Як ідеально провести батьківські збори?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Корисні поради для підготовки до батьківських зборів.

Батьківські збори є невід'ємною частиною шкільного життя класного керівника, а їх проведення - обов'язкове. Проте нерідко вони перетворюються на обтяжливу роботу і не приносять задоволення жодній зі сторін. Так не має бути. Тому ми дібрали для вас кілька порад, які допоможуть підготуватися до батьківських зборів та провести їх на високому рівні.

1. Створіть детальний план

Якщо ви не будете знати з чого почати, то про який порядок під час зборів може йти мова? Тому треба зарані визначити провідну тему, на основі якої і буде побудована розмова з батьками. Це допоможе вам розпланувати час та не перетворити збори на нудну тяганину. Непоганим рішенням також буде визначити заздалегідь, скільки часу ви відведете на кожну з тем.

2. Слідуйте встановленому регламенту

Не відхиляйтеся від плану самі та не давайте особливо активним батькам себе збивати. Перед початком зборів обов'язково скажіть, які теми будуть сьогодні обговорені. А у випадку, якщо хтось з батьків намагатиметься відволікти вас, достатньо ввічливо нагадати про регламент та запевнити, що ви все встигнете обговорити.

3. Будьте максимально коректні

Пам'ятайте, що перед вами дорослі люди, які також мають свою точку зору і можуть не погоджуватися з вашою. Тож, навіть якщо ви старші та маєте великий досвід, спілкуйтеся з батьками учнів на рівні, а не зверхньо. До того ж врахуйте, що далеко не всім сподобається привселюдне обговорення оцінок їхньої дитини. Тому якщо ви хочете поговорити про успішність, запросіть батьків до розмови окремо та в інший час.

4. Вислуховуйте думки та пропозиції батьків

Збори не мають перетворюватися на ваш монолог, батьки також повинні говорити. Не дуже хочуть? Все у ваших руках: ставте їм запитання, до того ж такі, на які неможливо відповісти просто "так" чи "ні". І обов'язково вислухайте всі думки та пропозиції. Вони можуть вам не дуже подобатися, проте вислухати все ж таки треба - так ви покажете себе як уважного та терплячого педагога. Якщо висловлена пропозиція неприйнятна чи недоречна, ввічливо відхилить її, пояснивши, спираючись на свій педагогічний досвід, чому ви думаєте саме так.

5. Створіть сприятливу атмосферу

Ніхто не каже, що ви повинні влаштовувати чайну церемонію та піклуватися про психологічний комфорт кожного, це просто неможливо. Але дещо ви таки можете зробити, наприклад, зустріти батьків посмішкою, дати їм зрозуміти, що ви не збираєтеся встановлювати диктатуру, не забороняється навіть жартувати та розповісти одну-дві цікаві історії зі шкільного життя.

7. Добирайте цікаві теми

Про що найчастіше говорять на батьківських зборах? Оцінки, поведінка, гроші... Іноді це потрібно, але давайте чесно - це не так вже й цікаво. А про гроші батьківський комітет може поговорити і без вас. Отже не дивно, що збори для багатьох батьків є синонімом нудьги. Але ж насправді зовсім необ'язково говорити тільки про рутину, зробіть центральною темою щось більш цікаве. Поговоріть про труднощі адаптації дітей до навчання, особливості розвитку творчої особистості, витоки та наслідки дитячої агресії тощо. Насправді цікавих та важливих тем безліч, а якщо ідей немає, то скористайтеся методичною літературою чи зазирніть до Бібліотеки сайту "На Урок".

8. Підготуйте клас

Подбайте про чистоту в кабінеті, обов'язково провітріть приміщення та подумайте над тим, як ви зможете розмістити батьків. Якщо є можливість, розставте стільці у коло - батьки бачитимуть однин одного, тож їм буде простіше спілкуватися.

9. Залучайте батьків до процесу підготовки

Для багатьох батьків школа залишається абстрактним поняттям. Але так не має бути, тому вчителю треба спробувати нові форми співпраці. Наприклад, ви можете просити батьків по черзі допомогти організувати збори: визначити тему, розробити структуру, написати запрошення тощо. Тут все просто: люди зазвичай люблять, коли до них звертаються по допомогу, та більше цінують справу, до якої долучилися.

10. Використовуйте нестандартні форми взаємодії

Підійдуть вони не всім, проте спробувати варто. Ви ж розумієте, що переважна частина батьків майже незнайомі один з одним і не дуже прагнуть спілкуватися. Проте виправити цей недолік можна, залучивши всіх присутніх до певної справи, наприклад, гри. Так, напередодні ви можете попросити учнів намалювати свої літні чи зимові канікули. А потім, передавши батькам малюнки, запропонувати розшифрувати, що саме мали на увазі їх діти.

Також ви можете провести анкетування і запитати, що думають з приводу зборів самі батьки. Може вони хочуть отримати певну інформацію, обговорити деякі питання та методики виховання тощо.

Не забувайте, що батьківські збори - дуже важливий інструмент для створення позитивних вражень мам і тат про школу та вас особисто. Ретельно готуйтесь, не переймайтесь та налаштовуйте себе на гарний лад.

Дякуємо! Ми будемо тримати Вас в курсі!

# data[].attributes.attachment_link.title
Як ідеально провести батьківські збори?

# data[].attributes.attachment_link.description
Корисні поради для підготовки до батьківських зборів. Батьківські збори є невід'ємною частиною шкільного життя класного керівника, а їх проведення - обов'язкове. Проте нерідко вони перетворюються на обтяжливу роботу і не приносять задоволення жодній зі сторін. Так не має бути. Тому ми дібрали для вас кілька порад, які допоможуть підготуватися до батьківських зборів та провести їх на високому рівні.

# data[].attributes.headline
Електронний конструктор

# data[].attributes.subject
Електронний конструктор

# data[].attributes.body
Методичний посібник-поічник класного керівника

# data[].attributes.attachment_link.title
Тетяна Лебідь

# data[].attributes.attachment_link.description
Шановні класні керівники! Пропоную електронний конструктор методичний посібник Помічник класного керівника для 5, 6, 7, 8, 9, 10 та 11 класу, в якому: -шаблони та зразки документів, які мають бути...

# data[].attributes.headline
Як успішно провести батьківські збори

# data[].attributes.subject
Як успішно провести батьківські збори

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Давайте чесно, хтось із класних керівників у захваті від переспективи проводити батьківські збори? Чи, може, хтось чекає на них з великим нетерпінням? Мабуть, таких вчителів буде не так багато, а все тому, що у більшості випадків батьківські збори є нецікавими та нудними, присвяченими лише оцінкам, поведінці учнів тощо. Але збори можна зробити цікавими і корисними як для батьків, так і в перспективі - для ваших учнів. Зробити це можна за допомогою спеціальних тренінгів, спрямованих на покращення розуміння батьками власних дітей.

Вправа 1. Коло емоцій

Мета: Налаштувати на роботу, підняти настрій, допомогти розслабитися.

Час: 5 хвилин.

Хід вправи: Батьки сідають у коло, а потім кожен по черзі (почати може класний керівник) за допомогою лише однієї міміки передає якусь емоцію, а всі по черзі намагаються її повторити. Вправа закінчується, коли всі учасники передадуть свою емоцію.

Після того, як вправа завершиться, запитайте у батьків, чи легко було відтворити емоцію, яку їм передала інша людина, та що вони при цьому відчували. І які емоції передавати простіше та приємніше - позитивні чи негативні?

Вправа 2. Продовж речення

Мета: Позитивно налаштувати учасників до теми зборів.

Час: 5-7 хвилин.

Хід вправи: Спочатку можна запитати, чи завжди батькам вдається без проблем знайти спільну мову зі своїми дітьми. Потім класний керівник задає тему, формулюючи речення, яке батьки мають продовжити. Наприклад: "Щоб краще розуміти свою дитину, я..." - і кожен з присутніх по черзі у кількох словах розповідає свій рецепт вдалого спілкування з дитиною.

Вправа 3. Дати оцінку

Мета: Навчити правильно спілкуватися з дітьми, виявити помилки та недоліки, проаналізувати їх.

Час: 10 хвилин.

Хід вправи: Батьків треба об'єднати у декілька груп залежності від кількості учасників зборів. Задається проблемна ситуація: наприклад, треба уявити, що дитина прийшла після занять у музичному гуртку та сказала, що більше не хоче туди ходити, а мріє навчитися малювати. Як реагувати? Кожна група отримує завдання:

1-ша група: Ви погоджуєтеся з рішенням дитини. Як саме ви виражатимете згоду, що ви говоритимете, яким тоном? Складіть список фраз та слів, якими користуватиметеся.

2-га група: Ви проти такого рішення. Як саме ви висловите свою незгоду, що ви говоритимете та у якому тоні? Складіть список фраз та слів, якими будете користуватися.

3-тя група: Ви впевнені, що такі ситуації варто вирішувати дипломатично, тому вирішуєте, що краще дати чітку оцінку діям дитини, так вона зрозуміє, що краще. Як саме ви дасте цю неупереджену оцінку, що ви говоритимете та у якому тоні? Складіть список фраз та слів, які використовуватимете.

Кожна група має по черзі продемонструвати результати своєї роботи. Потім усі разом аналізують результати та визначають, як все ж таки краще спілкуватися.

Вправа 4. Мої відчуття

Мета: Дати зрозуміти, що кожна людина, особливо діти, заслуговують на увагу до своїх досягнень та позитивну оцінку.

Час: 10 хвилин.

Хід вправи: Вправа сформована у вигляді короткого бліц-опитування. Класний керівник ставить питання та рандомно обирає когось з батьків, хто буде давати відповідь. Питання можуть бути такими:

1. Чи подобається вам чути похвалу від інших?

2. Що саме відчуваєте, коли вас хвалять?

3. Чи хвалите ви самі себе? Як часто?

4. Як часто ви хвалите інших людей?

5. За що можна їх похвалити?

6. А як часто та за що ви хвалите свою дитину?

7. Як вона на це реагує?

Після того, як усі відповіді будуть отримані, класний керівник може запитати в учасників, чи є у них досягнення (великі чи скромні - не має значення), або справи, якими можна пишатися, чи люди, яким вони допомогли. А потім в якості рефлексії попросіть батьків подумати над тим, щоб змінилося, якби їхні досягнення/справи/допомога не були б оцінені. Щоб вони відчували?

Вправа 5. Вішаємо ярлики

Мета: Показати, наскільки шкідливим є навішування ярликів на дітей.

Час: 10-15 хвилин.

Хід вправи: Класний керівник об'єднує батьків у групи по-двоє/по-троє. Кожному з групи видають та прикріплюють бейджик з певним написом, наприклад: "Розмовляй зі мною так, ніби я не здатен щось розуміти", "Будь привітним", "Будь непривітним", "Кажи, що я нічого не вмію і ні на що не здатен", "Підбадьор мене" тощо. При цьому прикріпити бейджик треба так, щоб учасник не бачив, що саме на ньому написано, а отже, не знав, як з ним розмовлятимуть.

А щоб вправа стала цікавішою, учасникам групи треба дати спільне завдання, наприклад, намалювати картину. При цьому під час роботи вони мають спілкуватися один з одним так, як написано на бейджиках. Коли картина буде намальована, класний керівник має запитати: "Чи подобається вам таке спілкування, коли до вас звертаються таким чином?"

Вправа 6. Хвалимо правильно

Мета: Навчитися правильно висловлювати власні емоції та хвалити дітей.

Час: 15 хвилин.

Хід вправи: Хвалити дітей треба правильно, а навчитися цьому зовсім не складно. Саме для цього існує мистецтво якісної похвали. Така похвала складається з трьох частин:

1. Опис того, що ви бачите.

2. Опис того, що ви відчуваєте.

3. Узагальнення (має продемонструвати дитині її сильні сторони).

Потім класний керівник знову об'єднує учасників у групи по двоє-троє осіб і озвучує проблемну ситуацію. Уявіть, що ваша дитина вперше сама зробила всі уроки/приготувала вечерю/склала іспити на відмінно. Похваліть її саме за цією схемою. А потім подумайте: чи складно це було зробити? А що ви при цьому відчуваєте?

Такі прості на перший погляд вправи допоможуть батькам краще зрозуміти дітей, а як наслідок - покращити стосунки не тільки у родині, а й у класі. Спробуйте!

# data[].attributes.attachment_link.title
6 вправ-тренінгів для вдалого проведення батьківських зборів

# data[].attributes.attachment_link.description
Цікаві та прості вправи, які допоможуть вам весело та з користю провести батьківські збори.

# data[].attributes.headline
Мотиваційні відео

# data[].attributes.subject
Мотиваційні відео

# data[].attributes.body
Нік Вуйчич. Головне, щоб за спиною були крила

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сьогодні ми святкуємо 36 річницю з Дня народження талановитого мотиваційного оратора Ніка Вуйчича.

Нік Вуйчич - відомий у світі проповідник, мотиваційний тренер та директор неприбуткової організації "Життя без кінцівок". Його життєва історія вражає, і, водночас, надихає рухатись завжди вперед, незважаючи попри будь-які негаразди. Приклад Ніка вкотре нам доводить, що по-справжньому жити і насолоджуватись кожною миттю може кожен із нас, незалежно від будь-яких обставин. Сьогодні славнозвісному мотиваційному спікеру виповнилось 36 років.

Нік Вуйчич народився у 1982 році в Брісбені (Австралія) у сім'ї сербських емігрантів. Батьки Ніка ще під час вагітності знали, що хлопчик народиться без кінцівок. Синдром Тетра-Амелія - рідкісна хвороба про яку фахівцям практично нічого не було відомо. Батьки Ніка виявились мужніми, мудрими і люблячими, адже впродовж усього життя сина вони його неабияк підбадьорювали і переконували, що безліч речей він може робити сам.

У це не сила повірити, проте сьогодні Нік займається серфінгом, стрибає з парашутом, грає в гольф, стрибає з трампліну і подорожує світом.

Ось одна із надихаючих цитат Ніка з книги "Життя без кордонів":

Вважайте ставлення до світу пультом дистанційного керування. Якщо програма, яку ви дивитеся, вам не подобається, ви просто хапаєте пульт і переключаєте телевізор на іншу програму. Так само і з відношенням до життя: коли ви незадоволені результатом, змініть підхід, незалежно від того, з якою проблемою ви зіткнулися.

На честь Дня народження Ніка Вуйчича, "Всеосвіта" пропонує вам переглянути 18 мотиваційних відеороликів про булінг, безпечну школу, добро та про те, як пізнати себе.

Нагадуємо, нещодавно "Всеосвіта" розробила курс "Протидія шкільному насильству", авторками якого є Черниш Олена Степанівна і Мельничук Вікторія Олексіївна. Створюючи онлайн-курс, експертки ретельно підбирали навчальні матеріали, розробляли алгоритми дії для батьків і вчителів щодо ситуації булінгу в школі, щоб кожний учасник освітнього процесу зміг розв'язувати проблеми й створювати позитивні відносини одне з одним.

Фотографія узята з сайту Studway
Посилання на МОН: https://mon.gov.ua/ua

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
талановитого

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
мотиваційного

# data[].attributes.attachment_link.title
Головне, щоб за спиною були крила

# data[].attributes.attachment_link.description
Сьогодні ми святкуємо 36 річницю з Дня народження талановитого мотиваційного оратора Ніка Вуйчича. Нік Вуйчич - відомий у світі проповідник, мотиваційний тренер та директор неприбуткової організації "Життя без кінцівок". Його життєва історія вражає, і, водночас, надихає рухатись завжди вперед, незважаючи попри будь-які негаразди.

# data[].attributes.headline
Скажи булінгу «Ні!»: ігри та вправи для розвитку емоційного інтелекту

# data[].attributes.subject
Скажи булінгу «Ні!»: ігри та вправи для розвитку емоційного інтелекту

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сьогодні надзвичайно багато говорять про факти булінгу в школах. Показовою була історія "з харківським тортом". Однак, на жаль, такі випадки непоодинокі. У кожній школі, практично у кожному класі є певні "вигнанці", з яких періодично знущаються однолітки чи старшокласники.

Чому таке відбувається у нашому суспільстві? Адже, якщо явище булінгу, яке у дорослих згодом переростає у мобінг, настільки поширене, то варто говорити про певні проблеми суспільства. Які саме причини могли зумовити ситуацію, що склалася?

Булінг - результат низького рівня сформованості емоційного інтелекту

Коли дитина йде в перший клас, вона вже є особистістю з певними уявленнями, стандартами поведінки та пріоритетами, які формуються в сім'ї. Відповідно, надзвичайно важливим є те, яка модель взаємовідносин плекається у сім'ї. А переважна більшість наразі обирає модель дитиноцентризму. Добре це чи погано?

Як і будь-яке явище, дитиноцентризм має як позитивні, так і негативні наслідки. Позитивне те, що така дитина зростає волелюбною і творчою, але зворотнім боком є егоїзм у найрізноманітніших його проявах. А плекаючи "Ти в мене найрозумніший/найрозумніша!", "Найкращий/найкраща!", закладаючи високу самооцінку, батьки формують у своєї дитини перфекціонізм. Це, в свою чергу, може мати низку негативних наслідків, коли дитина потрапляє у шкільне середовище і з'ясовується, що вона не завжди і не у всьому дійсно найкраща. Так формуються особисті комплекси.

У матеріалі "Як запобігти булінгу? Поради та вправи для розвитку емпатії" ми говорили про те, що змушує людину стати агресором та дійшли висновку, що головними причинами є особисті комплекси, непорозуміння з іншими та власний негативний досвід. Коли дитині погано, вона переносить свої емоції на інших, часто навіть не розуміючи, що насправді зумовило таку ситуацію.

Тож виходить, що дитина-агресор, по-перше, не усвідомлює, чому поводиться саме так, по-друге, не вміє контролювати власні емоції та їй байдуже, що відчувають ті, кого вона кривдить. Відповідно, в неї не розвинуті ключові ознаки емоційного інтелекту. А розвивати його нескладно! Для цього існують спеціальні ігри та вправи, за допомогою яких можна виховати зі своїх учнів емоційно розвинутих особистостей та запобігти появі булінгу!

Вправи для розвитку емоційного інтелекту

Як стверджують спеціалісти, понад 90% успішних людей мають добре розвинений емоційний інтелект та, відповідно, високі показники EQ. Чи можна якось розвивати власний емоційний інтелект? Звісно! Пропонуємо кілька вправ для учнів будь-якого віку, що можуть бути цікавими й дорослим.
Вправа "Коробка щастя"
Створіть в уяві свою коробку щастя. "Складіть" в неї все, що асоціюється у вас зі щастям візуально, на слух, смак, запах і дотик. А потім запропонуйте цю вправу школярам, детально обговоривши з ними їхні емоції.

Візуально: різнокольорове листя в сонячну погоду.

На слух: шум морської хвилі.

На смак: солодка вата.

На запах: аромат маминих пиріжків.

На дотик: улюблена кішка.

За допомогою цієї вправи можна навчити виокремлювати позитивні емоції з-поміж інших та концентруватися на них.
Вправа "Емоції у кольорі"
Принцип виконання: Кожний школяр отримує аркуш паперу і олівці чи фарби. Запропонуйте учням за допомогою кольорів зобразити різноманітні емоції - радість, сум, злість, заздрість, співчуття тощо. Така вправа допоможе сконцентруватись на типі емоцій та власному відгуку на них.
Приклад малюнка, в якому передано власний емоційний стан
Варіант цієї вправи: Аналогічно можна запропонувати учням розповісти іншим про свій настрій: його можна порівняти з певним кольором чи намалювати за допомогою поєднання кольорів та візерунка, чи зобразити у вигляді певної різнокольорової тваринки. Все залежить від фантазії та бажання дітей.
Вправа "Емоції героїв"
Принцип виконання: Вчитель читає школярам казку. Кожному учневі заздалегідь видаються маленькі картки з символічними зображеннями різних емоційних станів. У процесі читання дитина відкладає на стіл кілька карток, які, на її погляд, відображають емоційний стан героя в різних ситуаціях. Після закінчення читання кожна дитина пояснює, в якій ситуації герой був веселим, сумним тощо, і чому їй так здається.

Примітка: Цю вправу краще виконувати у невеликих групах. Текст повинен бути невеликим за обсягом та відповідати особливостям психологічного розвитку певної вікової групи.
Вправа "Інтонація"
Принцип: Попередньо вчитель пояснює, що таке інтонація. Потім дітям пропонується по черзі повторити з різними емоціями та відповідною інтонацією (злісно, радісно, ​​задумливо, з образою) окремі фрази. Як варіант, можна інтонаційно програти і обговорити діалог казкових героїв.

За допомогою такої вправи школярі вчаться розуміти не тільки сенс сказаного, але й емоції того, хто говорить.

Командні ігри для розвитку емпатії та емоційного інтелекту

Редакція освітнього проекту "На Урок" вже готувала матеріал про ігри для учнів, за допомогою яких можна досягти конкретних цілей: згуртувати учнів класу, пояснити новий навчальний матеріал у невимушеній формі, довести важливість взаємоповаги у колективі тощо. Цього разу ми пропонуємо кілька захопливих ігор для розвитку емоційного інтелекту.
Гра "Передача відчуттів"
Вік: без обмежень.

Хід гри: Принцип гри подібний до загальновідомої забавки "Зіпсований телефон". Діти сідають колом, ведучий загадує певну емоцію чи відчуття та пошепки називає його певній дитині, далі необхідно "ланцюжком" передати цей стан за допомогою міміки, жестів, дотиків один до одного.

Коли діти передали відчуття по колу, можна обговорити, який саме настрій, стан чи емоцію було загадано. Потім ведучим може стати будь-який бажаючий.
Психологічна гра "Компас емоцій"
Вік: для учнів середньої та старшої школи.

Хід гри: кожний гравець отримує 8 карток, на яких написані назви певних емоцій. Наприклад: радість, страх, зацікавленість, натхнення, сумнів, подив, довіра, гнів. Перелік можна доповнювати.

Один із гравців вигадує та називає слово-поняття-ситуацію і, обираючи до неї відповідну гральну карту з назвою емоції, викладає її в коло сорочкою догори. Решта гравців має вгадати, яку ж емоцію викликає у гравця задумана ситуація, і пояснити чому саме. Дітям часто складно говорити про свої емоції, а в грі вони розкривають їх.
Гра "Кольори емоцій"
Вік: старша школа.

Хід гри: Принцип гри подібний до загальновідомої гри "Корова" чи "Крокодил".

Об'єднайте учнів у класі в 2 команди. Учасники однієї команди, домовившись між собою про єдиний колір, мають мімікою і жестами його показати, учні з іншої команди повинні відгадати, який саме колір загадати опоненти. Обовязкова умова - всі припущення мають бути аргументованими. Після того, як колір вгадано, команди міняються ролями.

Під час гри учні розвивають уяву та вчаться виразно передавати інформацію за допомогою невербальних засобів.

Онлайн-ігри для розвитку емпатії

А чи можна емпатію та емоційний інтелект розвивати за допомогою сучасних технологій, що буде зручно для більшості учнів? Так! Пропонуємо онлайн-ігри для розвитку емпатії та підвищення EQ.

My Baby Care - онлайн-гра для школярів молодшого шкільного віку, яка дозволяє дитині відчути себе у ролі няньки, що допоможе їй навчитися розпізнавати емоції та реагувати на них, а також сприятиме вихованню відповідальності.

У ході гри дитина вчитиметься доглядати за немовлям, виконуючи батьківські обов'язки (годуватиме, змінюватиме пелюшки, переодягатиме, гратиметься, вкладатиме спати.
Трейлер онлайн-гри My Baby Care
Shelter - онлайн-гра, яка є симулятором життя рисі. Отже гравець не просто побачить, як поводиться цей хижак у диких умовах, а проживе його життя. Гравець - мама-рись, яка має чотирьох дітей-кошенят.

Сенс гри полягає в тому, щоб доглядати за кошентами, вчити їх полювати, уникати сутичок із більш сильними суперниками, допомагати одне одному. У кінці гри вже дорослі рисі мають розпочати самостійне доросле життя. Гра вчить емпатії, взаєморозумінню та розвиває емоційний інтелект.
Трейлер онлайн-гри Shelter
Допоможіть своїм учням під час уроків у школі не тільки опанувати навчальний матеріал з певного предмету, а й розвивати у собі такі важливі якості як розуміння емоцій інших, здатність до співчуття, вміння слухати та допомагати.

Розвиток емоційного інтелекту допоможе з кожного сьогоднішнього школяра виховати не лідера-егоїста, а особистість, яка здатна об'єднувати навколо себе інших завдяки своїм людським якостям.

# data[].attributes.attachment_link.title
Скажи булінгу "Ні!": ігри та вправи для розвитку емоційного інтелекту

# data[].attributes.attachment_link.description
Сьогодні надзвичайно багато говорять про факти булінгу в школах. Показовою була історія "з харківським тортом". Однак, на жаль, такі випадки непоодинокі. У кожній школі, практично у кожному класі є певні "вигнанці", з яких періодично знущаються однолітки чи старшокласники. Чому таке відбувається у нашому суспільстві?

# data[].attributes.headline
Медіатека на тему "Булінг"

# data[].attributes.subject
Медіатека на тему "Булінг"

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сегодня все чаще в школьной среде и в среде психологической помощи звучит слово "буллинг". В переводе с английского оно означает издевательство, травлю и запугивание. Большинство детей в свое время дразнили братья, сестры или друзья. Если это происходит в игровой, дружеской и обоюдной форме, когда оба ребенка просто балуются, такие обиды, как правило, не наносят вреда. Но когда словесные уколы становятся обидными, злыми и постоянными, они превращаются в издевательства и их необходимо прекратить. Предлагаем вам подборку содержательных мультфильмов о событиях из жизни тех, кто отличается от большинства в сообществе, их эмоциональное состояние и способы разрешения конфликтных ситуаций.
Мультфильм "Жил черный кот"
Мультфильм о том, как живется черном коту. Через человеческие предрассудки с ним никто не общается, поэтому он оказался в полной изоляции. Всему причина - черный цвет его шерсти.

Что чувствует котенок, насколько ему грустно и одиноко? Об этом никто даже не задумывается. Чтобы не иметь хлопоты, все его пытаются обойти десятой дорогой. Однако стоит коту испачкаться в белую краску - отношение к нему моментально меняется.
Мультфильм "О птичках"
История о шайке воробушков, которые общаются между собой, сидя на проводах. К ним прилетела доброжелательная птичка, совсем не похожа на них, потому воробьи не приняли ее к группе, хотя она этого хотела.

Чтобы избавиться назойливой гости, сообщество воробьев сначала ее игнорирует. Затем клюют, пытаясь согнать с общего провода, не понимая, какие именно последствия - это может иметь для них самих.
Мультфильм "Верьте в любовь, верьте в Рождество"
Это история про ежика по имени Генрих, впервые пришел к новому классу. Он бы с радостью подружился со сверстниками, однако общаться и играть ему мешают колючки, через которые он и сам страдает.

Проходит время, и накануне Рождества Генрих замечает, что сверстники шепчутся и смеются за его спиной. Когда расстроен ежик выходит на школьный двор, его ждет неожиданность - подарок от одноклассников, благодаря которому они смогут дружить и играть!
Мультфильм "Курица, которая несла всякую всячину"
Это история о курице, мечтала о детях, и однажды она снесла 7 яиц, из которых вылупился 6 цыплят и один ... маленький экскаваторчик.

В отличие от черного кота, несмотря на то, что экскаваторчик был не такой, как цыплята, родители его любили и относились к нему, как и к другим.
Мультфильм-сказка "Гадкий утенок"
"Гадкий утенок" - всемирно известная сказка датского писателя Ганса Христиана Андерсена. Впервые она была опубликована в 1843 году.

Это история о маленьком лебеденке, которое по непонятным причинам попал в семью уток. Только вылупившись с яйца, он получило прозвище Гадкий утенок за свою невзрачную внешность, отличную от "родственников".

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
скажи буллингу «нет!» 5 мультфильмов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
которые учат ценить каждого

# data[].attributes.attachment_link.title
Скажи буллингу "Нет!" 5 мультфильмов, которые учат ценить каждого

# data[].attributes.attachment_link.description
Сегодня все чаще в школьной среде и в среде психологической помощи звучит слово "буллинг". В переводе с английского оно означает издевательство, травлю и запугивание. Большинство детей в свое время дразнили братья, сестры или друзья. Если это происходит в игровой, дружеской и обоюдной форме, когда оба ребенка просто балуются, такие обиды, как правило, не наносят вреда.

# data[].attributes.headline
Безпека дитини в Інтернеті: про що необхідно говорити

# data[].attributes.subject
Безпека дитини в Інтернеті: про що необхідно говорити

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Проблеми, з якими можуть зустрітися діти в інтернеті, та шляхи їх подолання. Прочитайте самі та розкажіть школярам!

5 лютого в світі відзначають День безпечного інтернету. Орагнізаторами Дня безпечного інтернету вистуають мережі Insafe та INHOPE за підтримки Європейської комісії для просування безпеки та позитивного використання різноманітних цифрових технологій, особливо дітьми та молоддю.

Зараз в Україні майже 22 млн користувачів інтернету, питання безпеки в мережі більш ніж актуальне. У цьому контексті турбота про дітей набуває більших масштабів. Якщо раніше треба було говорити з дітьми про їх безпеку поза домом тощо, то вже давно має сенс застерігати їх від негараздів під час перебування в інтернеті.

Від чого варто захищати дитину

Інформаційна безпека стосується захисту життєво важливих інтересів людини (і більш глобально - суспільства, держави). Неправдива, неповна, невчасна інформація може нанести шкоду. Особливо вразливі у цьому контексті діти. Вони можуть не знати, яку інформацію можна викладати в мережу, а яку не варто. Інколи школярі не можуть правильно зреагувати на матеріали з мережі з різних причин. Робота у цьому напрямку для вчителів та батьків дуже важлива. Безконтрольний доступ до інтернету може мати негативні наслідки для дитини.

Типи загроз
1. Стосуються особистої безпеки:

Ознайомлення з порнографічними матеріалами, ненормативною лексикою, інформацією суїцидального характеру, расистського, ненависницького чи сектантського змісту.

Загроза отримання недостовірної чи неправдивої інформації.

Формування залежності (ігрової, комп'ютерної, інтернет).

Спілкування з небезпечними людьми (збоченці, шахраї, грифери).

Залучення до виконання протиправних дій (хакерство, порушення прав та свобод інших).

2. Стосуються безпеки інших.

Матеріали, існування та використання яких може стати причиною посягання на безпеку оточуючих (наприклад, інформація про створення вибухівки).

Свідоме та несвідоме введення в оману інших.

Вчинення протиправних дій, що тягнуть за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Кібербулінг - свідоме цькування та приниження, передусім однолітків.

3. Стосуються загрози витоку персональної інформації:

Розголошення персональної та конфіденційної інформації (прізвища, імена, контакти, секретні дані кредитних карток, номери телефонів).

Загроза зараження ПК вірусами різної категорії.

Небезпека завантаження програм зі шкідливими функціями.

Це найбільш поширені типи загроз, з якими може зіштовхнутися дитина в інтернеті, викладаючи чи переглядаючи сумнівну інформацію. Від деяких з них можна захиститися технічними засобами, але більшість вимагають комплексного підходу. Наприклад, у розібратися у цьому допоможе безкоштовний онлайн-курс від порталу Prometheus - "Основи інформаційної безпеки". Курс містить інформацію, яка буде передовсім цікава тим, хто захоплюється IT (історія появи вірусів). Але є й уроки, де розкриваються принципи захисту під час спілкування в соцмережах, при купівлі чогось в інтернеті тощо.

Пам'ятка
Основні правила безпечної роботи в інтернеті, про які варто сказати дітям

1. Не давайте нікому своїх паролів.

2. Не надавайте особистої інформації поштою чи в чатах без гострої на те потреби.

3. Не реагуйте на непристойні та грубі коментарі, адресовані вам.

4. Повідомляйте про ситуації в інтернеті, які вас непокоять (погрози, файли певного місту, пропозиції).

5. Відмовляйтесь від зустрічей з випадковими людьми, з якими познайомились в онлайні.

6. Не діліться своїми фото з незнайомцями.

7. Не повідомляйте інформацію про кредитки батьків (номер картки, термін дії та таємний код).

8. Не викладайте фото квитків, на яких видно штрих-код чи QR-код.

9. Не скачуйте та не встановлюйте невідомі програми за посиланнями, навіть якщо їх надали друзі.

10. Встановлюючи перевірені програми, контролюйте, щоб на ПК не додались небажані програми.

11. Не переглядайте інформацію за невідомими посиланнями (друзі, які ними діляться можуть не підозрювати про загрозу).

12. Не відкривайте листи-спам, вони можуть містити віруси.

Цю інформацію можна використати у якості роздаткового матеріалу у процесі проведення виховної години.

На чому варто робити акценти

Основна порада для школярів будь-якого віку складається з трьох ключових аспектів:

Пам'ятайте: Коли ви розмістили інформацію в інтернеті, ви втрачаєте над нею контроль. Видалення матеріалу та його копій практично неможливе.

Перевіряйте: Ви маєте достеменно знати, кому надаєте інформацію, а також, як і з якою метою вона буде використана.

Думайте: Чи варто розміщувати інформацію, якщо ви не знаєте, як її використають і чи це не зашкодить вам чи близьким?

Скоріше за все у вашому дитинстві не було інтернету, тому вам досить складно поставити себе на місце сучасної дитини. Зріла людина може контролювати мережу по мірі своїх знань, а от для дитини це може здатися дещо складним через об'єктивні причини.

Саме тому старшим потрібно окреслити для себе проблемні моменти в мережі, а потім навчити дитину бути розсудливою, відповідальною за свої дії не лише в реальності, а й в віртуальному світі. Більшість проблем можна уникнути, якщо своєчасно пояснити, що інтернет безпечний для тих, хто з розумом підходить до користування ним.

Дякуємо! Ми будемо тримати Вас в курсі!

# data[].attributes.attachment_link.title
Безпека дитини в інтернеті: про що необхідно говорити

# data[].attributes.attachment_link.description
Проблеми, з якими можуть зустрітися діти в інтернеті, та шляхи їх подолання. Прочитайте самі та розкажіть школярам! 5 лютого в світі відзначають День безпечного інтернету. Орагнізаторами Дня безпечного інтернету вистуають мережі Insafe та INHOPE за підтримки Європейської комісії для просування безпеки та позитивного використання різноманітних цифрових технологій, особливо дітьми та молоддю.

# data[].attributes.headline
7 мультфільмів для школярів про інтернет-залежність

# data[].attributes.subject
7 мультфільмів для школярів про інтернет-залежність

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ґаджетозалежність. Ви також це помічаєте? Усе частіше бачимо молодь, підлітків і дітей, які замість звичайного спілкування та жвавих ігор обирають віртуальну реальність ґаджета. Звісно, можна сказати, що інакше і не може бути у світі сучасних технологій. Однак, якими можуть бути наслідки?
Редакція освітнього проекту "На Урок" дібрала 7 змістовних мультфільмів, які допоможуть у невимушеній формі розповісти про переваги і недоліки сучасних технологій.

Мультфільм "Мобільні - це класно"

Смартфон - один з найкорисніших винаходів людства. За допомогою цього ґаджета можна вирішити безліч проблем: вчасно прокинутися, згадати про важливі справи, зорієнтуватися на незнайомій місцевості, поспілкуватися з друзями та багато іншого.

Водночас уся корисна багатофункціональність може спровокувати виникнення залежності (ігроманію, безцільний серфінг в інтернеті, витіснення реального життя віртуальним у соцмережах та інше).

Анімацію було створено у 2017 році індійською мультиплікаційною компанією Toon Explainers.

Запропонуйте школярам подивитись мультфільм і проаналізувати, як часто протягом дня вони використовують смартфони без конкретної мети.

Мультфільм "Історія двох пар"

Кожен прагне знайти свою "другу половинку" та мріє про романтичні стосунки, в яких є кохання, взаємоповага та спільні інтереси. Що відбувається, коли інтереси в парі різняться? Як смартфон може стати на заваді нормальному спілкуванню?

У мультфільмі йдеться про енергійного хлопця, який закохався у вродливу дівчину. Однак, попри його спроби привернути увагу дівчини і здивувати її романтичними побаченнями, - все було марно. Усю свою увагу вона зосереджувала лише на ґаджеті.

Анімацію створено у 2015 році командою французьких студентів-мультиплікаторів з ARIES Lyon, режисер Вільям Лев.

Подивіться цей мультфільм під час класної години (сюжет оптимальний для перегляду учнями середніх та старших класів). Обговоріть зі школярами, як залежність від ґаджетів позбавляє людину реального життя та руйнує її стосунки з близькими.

Мультфільм "Ти також заблукав у цьому світі, як і я?"

Змістовна анімація яскраво зображує, як сучасне суспільство руйнує своє життя, зловживаючи технологіями.

У мультфільмі демонструються різноманітні життєві ситуації, в яких учасники мали б жваво спілкуватися чи допомагати один одному. Насправді ж, ніхто нічого не помічає навкруги, втупившись у власний смартфон, а пріоритети кожного жахають своєю примітивністю - зробити вдале селфі, отримати більше лайків та спіймати більше Пікачу.

Анімацію було створено у 2016 році лондонським ілюстратором Стіком Каттсом. Звукове оформлення до мультфільму - саундтрек із відомого французького фільму "Амелі" (фільм у 2002 році відзначений премією "Оскар", у тому числі у номінації "Кращий звук").

Перегляньте мультфільм разом зі своїми учнями та проаналізуйте, скільки часу кожен витрачає на користування смартфоном, що при цьому отримує, а що насправді втрачає.

Мультфільм "Залежність від соціальних медіа"

Здавалося б, смартфони, обладнані безліччю додатків, мають береже наш час, а насправді вони викликають залежність. Соціальні мережі мають об'єднувати людей, проте часто стають на заваді звичайному спілкуванню.

Мультфільм було створено у 2016 році. Це навчальний проект групи студентів на чолі з Ритою Рао з індійського коледжу Пуна.

Подивіться мультфільм та обговоріть з учнями, чи справді необхідно на сторінках у соціальних мережах викладати світлини і дописи, описуючи все, що відбувається у житті. А також поговоріть про те, що активність у соціальних мережах не замінить живого спілкування.

3D-анімація "Приклеєний"

Усі діти обожнюють гратися. Для них це не просто забавка, а й спосіб пізнання навколишнього світу. А що відбувається, коли дитина більшість часу проводить, граючись у комп'ютерні ігри? Які загрозливі наслідки для психіки дитини може мати віртуальне середовище?

Анімацію було створено у 2012 році студентом Академії мистецтв Бецалель (Ізраїль).

Подивіться мультфільм разом з учнями під час класної години та поговоріть про те, чим загрожує ігрова залежність та як уникнути такої небезпеки.

3D-анімація "Смартфонозалежність"

Сучасні смартфони, які мають добре розвинений функціонал, усе частіше забирають усю увагу людей, які втрачають пильність і контроль над тим, що відбувається навколо. Це, у свою чергу, може становить загрозу життю власників ґаджетів, а також життю та здоров'ю оточуючих.

Анімацію було створено у 2014 році індійською компанією Dreamline Group.

Перегляньте мультфільм, обговоріть із дітьми, в яких випадках і чому не можна користуватися ґаджетами та слухати гучно музику.

Мультфільм "Технології та родина"

Через стрімкий ритм сучасного життя більшість родин збирається разом, у кращому випадку, тільки ввечері. Це той час, коли можна поспілкуватися і просто побути разом. Однак це не завжди вдається, якщо кожен перебуває на "своїй хвилі".

Анімацію було створено венесуельським ілюстратором Елізером Кастілло.

Подивіться мультфільм разом зі школярами та поміркуйте, чому технології, які мають поєднувати людей, насправді віддаляють їх.

Звісно, ми не можемо відмовитись від користування зручними гаджетами, але ми маємо навчити школярів використовувати їх з максимальною користю, уникаючи потенційних небезпек.

# data[].attributes.attachment_link.title
7 мультфільмів для школярів про інтернет-залежність

# data[].attributes.attachment_link.description
Ґаджетозалежність. Ви також це помічаєте? Усе частіше бачимо молодь, підлітків і дітей, які замість звичайного спілкування та жвавих ігор обирають віртуальну реальність ґаджета. Звісно, можна сказати, що інакше і не може бути у світі сучасних технологій. Однак, якими можуть бути наслідки?

# data[].attributes.headline
Відстоювати себе

# data[].attributes.subject
Відстоювати себе

# data[].attributes.body
9 правил, про які треба розказувати дитині.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Эти 9 советов помогут вам научить ребенка не дать себя в обиду и постоять за себя.

1. Никому не позволяй нарушить свои права. Никто не имеет права заставлять тебя действовать против твоей воли, угрожать тебе, дразнить или причинять боль. Если тебе некомфортна ситуация, стоит собраться духом и защитить себя словами или действиями. Но и ты тоже не должен нарушать права других людей!

2. Будь уверен в своих действиях и мыслях. (Поддерживайте в своем ребенке положительную самооценку, хвалите за высказанное личное мнение. Хвалите за хорошие поступки, научите реагировать на собственные ошибки. Цените своего ребенка и его успехи, и тогда он будет уверен в себе.)

3. Верь в лучшее. (Научите ребенка замечать хорошее, не зацикливаться на негативе. Человеку-оптимисту проще воспринимать мир, такие люди притягивают к себе таких же положительных людей и такой же позитив.)

4. Ты имеешь право на личное мнение. (Следует создавать различные условия для общения с разными людьми, подключать детей к этому общению, чтобы они учились высказывать свое мнение, начинать и поддерживать разговор. Опыт общения с разными людьми в разных ситуациях прибавит уверенности в себе.)

5. Драться - не самый лучший вариант. Не всегда драка является самым лучшим способом выхода из ситуации. Часто она только усугубляет ее. Слова намного лучше помогают в таких ситуациях!

6. Никогда не поддерживай детей, которые дразнят тебя или других. (Научите ребенка тому, что у него и у других людей есть имя, которое является настоящей ценностью. Все остальные прозвища и дразнилки должны игнорироваться.)

7. Никогда не бойся отказываться и говорить "нет". (Важно, чтобы ребенок понимал, что у него есть выбор. Что он всегда может отказаться, сказать "нет". И самое главное, его выбор будут уважать.)

8. Обращайся за помощью. (Научите ребенка просить о помощи, если он сам не справляется. В первую очередь обратиться стоит к родителям.)

9. Занимайся спортом. Спорт, особенно если есть успехи, очень поднимает уверенность в себе и в своих силах. Спорт развивает терпение и выдержку.

Смотрите также: 10 советов, как вырастить умного ребенка без помощи "развивашек" Как отвечать на детские вопросы. 7 дельных советов 10 лучших советов от великого Ошо

# data[].attributes.attachment_link.title
Постоять за себя. 9 правил, о которых надо рассказать ребенку ~ Я happy МАМА

# data[].attributes.attachment_link.description
Эти 9 советов помогут вам научить ребенка не дать себя в обиду и постоять за себя. Никому не позволяй нарушить свои права. Никто не имеет права заставлять тебя действовать против твоей воли, угрожать тебе, дразнить или причинять боль. Если тебе некомфортна ситуация, стоит собраться духом и защитить себя словами или действиями.

# data[].attributes.headline
Що робити, коли ви стали свідком булінгу

# data[].attributes.subject
Що робити, коли ви стали свідком булінгу

# data[].attributes.attachment_link.title
Что делать, если вы стали свидетелем буллинга

# data[].attributes.attachment_link.description
В Министерстве образования рассказали, как действовать детям или работникам учебного заведения, если они стали свидетелями буллинга

# data[].attributes.headline
Бути толерантними

# data[].attributes.subject
Бути толерантними

# data[].attributes.attachment_link.description
До слез..., парень приятный и скромный..., а ребята молодцы, что заметили, вернулись и помогли!

# data[].attributes.headline
8 ідей-альтернатив проведення класних годин

# data[].attributes.subject
8 ідей-альтернатив проведення класних годин

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Як зі звичайної юрби учнів створити дружний клас? Як навчити школярів вирішувати конфліктні ситуації та оминати халепи? Як знайти спільну мову з кожним із 30-35 школярів та щодня надихати їх?

Перед класним керівником стоїть чимало завдань. Щоб полегшити їх виконання, МОН пропонує вчителям плани виховних заходів, а шкільна адміністрація ставить у розкладі класну годину раз на тиждень. Однак кожен досвідчений вчитель знає, що насправді виховна робота здійснюється не планами єдиними і не обмежується програмою виховних заходів. Про те, які моделі осучаснення виховної роботи варто варто використовувати у своїй діяльності класним керівникам, ви можете дізнатись, переглянувши вебінар "Виховна робота та класне керівництво: не планами єдиними..." (лектор Інна Іванова).

Редакція освітнього проекту "На Урок" пропонує кілька ідей проведення класних годин, які в доповнення до традиційного плану виховної роботи допоможуть об'єднати учнів вашого класу, заохотити їх до навчання та творчості, створити у класі дружню атмосферу, а також урізноманітнити традиційні виховні заходи.

Розробіть з учнями фірмовий знак класу

Що об'єднує ваших учнів, окрім того, що вони навчаються в одному класі? Спеціалізація класу, зацікавленість школярів певною грою, їхнє захоплення музичною групою тощо. З'ясуйте це та запропонуйте створити знак вашої класної спільноти, який об'єднає клас.

Під час створення концепції фірмового знака скористайтесь методом креативного мислення ММА (метод морфологічного аналізу). А втілити проект допоможе спеціальна програма - Canva (безкоштовна і адаптована українською мовою).

Створіть разом особисту "капсулу часу"

Запропонуйте учням зробити своєрідну капсулу часу - написати собі в майбутнє листа, в якому кожен зможе описати свої мрії чи плани, розповісти про власні вподобання чи захоплення. Домовтеся, що листи у заклеєних конвертах мають зберігатися у класного керівника і будуть повернені власникам під час випускного балу в 11 класі.

Уявіть, наскільки цікаво і зворушливо буде відкрити на випускному вечорі конверт із листом, написаним собі кілька років тому, а в ньому - такі наївні мрії (цікаво, чи здійснилися?) і яскраві наліпки, і почерк ще зовсім дитячий. Повірте, учні будуть вдячні вам за ці спогади з дитинства!

Щоб втілити цю ідею разом з учнями, приділіть час на окремій класній годині.

Зробіть емоційний фотоальбом життя класу

У кожного класу є безліч світлин на кшталт: тут ми на святковій лінійці 1 вересня, тут ми шикуємося біля клітки слона під час екскурсії до зоопарку, а ось тут - у святковому вбранні на святі осені. Зазвичай такі спільні шкільні фото офіційні й тому нецікаві: всі дивляться в об'єктив і обов'язково посміхаються, незалежно від того, що відчувають у цей момент насправді.

Створіть разом альбом неформальних світлин класу! Час від часу робіть яскраві портретні знімки життєвих моментів: наприклад, чергові миють підлогу в класі, учні чекають на оголошення семестрових оцінок, реакція певних школярів на новину про додаткові канікули у школі, спільне створення стінгазети та інше. Намагайтеся схопити момент. Зовсім не обов'язково, щоб діти спеціально позували для цього. Такі світлини відображають справжні емоції ваших учнів, тому згодом будуть значно ціннішими, ніж офіційні шаблонні знімки.

Зацікавте кожного учня позакласною роботою

Об'єднайте клас у групи за вподобаннями та зацікавте їх певною позакласною роботою, яка сприятиме розкриттю творчого потенціалу кожного учня. Наприклад, школярам, які захоплюються історією, буде цікаво вести щотижневий календар на кшталт "Цей день в історії". Ті учні, яким подобається роботи світлини чи відео, залюбки будуть створювати альбом класу або знімати і монтувати серії відеочасопису класного життя.

Також можна запропонувати учням разом видавати 1 раз на місяць шкільну стінгазету, в якій деякі учні будуть відповідальні за матеріал певних рубрик (наприклад, новини школи, музика, ігри, робототехніка, мандрівки тощо), колектив дизайнерів та ілюстраторів займатиметься її оформленням. Це буде сприяти формуванню навичок командної роботи у школярів та отриманню досвіду роботи над проектом. До того ж неформальне спілкування стимулюватиме встановлення дружніх відносин між однокласниками.

Переглядайте короткометражки і мультики з виховною метою

Хочете розповісти своїм учням щось важливе? Хтось посварився, поводив себе нечемно чи егоїстично? Не читайте з цього приводу нотації! Запропонуйте учням разом переглянути на цю тему короткометражку чи мультфільм. Чому? Спеціалісти стверджують, що більшість людей краще сприймає саме візуальну інформацію - вона швидше систематизується, а кольорові образи сприймаються більш емоційно, тому запам'ятовуються на триваліший час.

Оберіть певну тему (наприклад, інклюзія, сексуальна освіта, мотивація, булінг, розвиток емпатії, командна робота тощо), перегляньте разом короткометражку та запропонуйте поділитися думками й емоціями з цього приводу. А потім запропонуйте учням провести паралель між сюжетною лінією та подіями у класі: як вирішилась конфліктна ситуація в мультфільмі та як можна розв'язати аналогічну в житті.

Проводьте психологічне тестування

Кожному цікаво знати про себе все, а не тільки те, як учитель оцінює його рівень знань із певної шкільної дисципліни. Більшості школярів, особливо учням молодших і середніх класів, подобається малювати. Запропонуйте своїм учням пройти графічні психологічні тести, зміст яких можна розтлумачити за малюнками, навіть не маючи фахової (психологічної) освіти.

Проводячи час від часу такі тести, ви зможете більше дізнатися про емоційний стан, страхи, мрії та переживання ваших учнів. На основі цієї інформації ви зможете знайти нові шляхи для порозуміння з ними.

Створіть неформальний класний куточок

Зробіть класний куточок. Але підійдіть до цього творчо - створіть його власноруч разом з учнями. Не обов'язково купувати спеціальні заготовки, його можна зробити з ватману формату А0, розкресленого на окремі комірки, кожна з яких буде прикрашена яскравими різноманітними візерунками.

Розмістіть у класному куточку світлини своїх учнів, на яких вони зовсім маленькі, календар з днями народження кожного учня, QR-коди інтернет-ресурсів із цікавими статтями тощо.

Майструйте різноманітні поробки разом

У молодших класах діти постійно щось майструють власноруч. І їм це надзвичайно подобається! Однак чим старшими стають школярі, тим менше у них для цього залишається часу. Проте створення поробок сприяє розвитку творчих здібностей і вміння концентруватися, виховує старанність та цілеспрямованість у школярів.

Під час класної години запропонуйте школярам створити STEM-іграшку, застосувавши знання з фізики, створити 3D-книгу у техніці Pop Up про своє хобі, потренуватись опанувати техніки оріґамі та кірігамі, застосувавши знання з геометрії та інше. Надихнутися ідеями таких поробок ви можете, переглянувши статті у спеціальному розділі нашого журналу.

Запрошуйте на класні години цікавих особистостей

У кожного з нас є знайомі, які подорожували в екзотичні країні, мають незвичайну професію, цікаве хобі, оригінальні здібності чи унікальний досвід. Мабуть, серед них знайдуться ті, хто залюбки розкаже про свій досвід школярам.

Запросіть їх у гості на класну годину. Учні будуть вам вдячні за цікавий урок-розповідь чи урок-бесіду!

Робота класного керівника щодня потребує чимало зусиль, винахідливості та терпіння. Однак не даремно про таких вчителів інколи говорять, що вони справжні супергерої!

Ви маєте досвід керування класом? Вами апробовано чимало вдалих ідей проведення виховних годин та позакласних заходів? Тоді вам варто спробувати свої сили та поборотися за приз у Всеукраїнському конкурсі розробок "Класні керівники - супергерої". Більше інформації про умови конкурсу ви зможете знайти тут.

Діліться власним досвідом, долучайтеся до спільноти прогресивних учителів України!

# data[].attributes.attachment_link.title
8 ідей-альтернатив проведення виховних годин

# data[].attributes.attachment_link.description
Як зі звичайної юрби учнів створити дружний клас? Як навчити школярів вирішувати конфліктні ситуації та оминати халепи? Як знайти спільну мову з кожним із 30-35 школярів та щодня надихати їх? Перед класним керівником стоїть чимало завдань. Щоб полегшити їх виконання, МОН пропонує вчителям плани виховних заходів, а шкільна адміністрація ставить у розкладі класну годину раз на тиждень.

# data[].attributes.headline
8 мультфільмів , які вчать дитину толерантності

# data[].attributes.subject
8 мультфільмів , які вчать дитину толерантності

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Дуже важливо навчити дитину з самого дитинства не засуджувати інших і не боятися "особливих" дітей, вміти співчувати, бути толерантними. Поговорити з малюком про важливе допоможуть добрі мультфільми, в яких закладена глибока ідея.

Ці короткометражні анімаційні фільми варто подивитись кожній людині, не залежно від її віку, національності і життєвої позиції. Зміст кожного мультика потрібно усвідомити і просто зробити для себе висновки.

"ПОДАРУНОК"
2015, Німеччина
Зворушлива історія про дружбу, об'єднану спільним болем. За 4 хвилини ви зміните своє ставлення не лише до свого життя, але й навчитесь розуміти чужу, особливу історію.

Короткометражка "Подарунок" (The Present) зібрала близько 50 нагород і була показана на більш ніж 180 фестивалях, після чого її творець, німецький мультиплікатор Якоб Фрей, виклав фільм у відкритий доступ.

Автор прокоментував:

Тепер, коли наша успішна фестивальна подорож добігла до кінця, ми вирішили, що настав час поділитися нашою роботою з усім світом.

"МАЛЕНЬКА КАСТРУЛЬКА АНАТОЛЯ"
2014, Франція
Головний герой мультфільму - Анатоль вже не пам'ятає, звідки взялася маленька каструлька, яку він усюди тягає за собою на мотузочці. Вона відчутно заважає йому, застрягаючи то тут, то там, ускладнюючи його пересування.

Одного чудового дня Анатолю це набридає і він вирішує сховатися від неї і від усіх, щоб нічого не бачити і самому не бути видимим. Однак, і, можливо, це на краще, зробити це не так і просто. Короткометражка через дитячі образи пояснює, що бути особливим - це нормально.

"АКУРАТНА ІСТОРІЯ"
2014, Росія
Російський фонд "Діти БЕЛА" ("Дети БЭЛА") до дня рідкісних захворювань випустив короткометражку про хлопчика Микиту (Никита), який готується йти в школу, але через свою крихку шкіру зіштовхується із низкою проблем.

Автори хотіли, щоб ця історія, подана у такій доступній для дітей формі, надала "особливим" дітям впевненості в собі, і допомогла суспільству зрозуміти їхні проблеми і допомогти в адаптації.

"СТРУНИ"
2014, Іспанія
Красива історія про рівність, солідарність, дружбу і дитячу мудрість, якій варто повчитися навіть дорослим.

Мультфільм "Струни" ("Cuerdas") був нагороджений премією Гойя за кращий короткометражний анімаційний фільм. Його творець, Педро Соліс, хотів звернути увагу на важливість інклюзивної освіти.

"ПРО ДІМУ"
2016, Росія
Мультфільм "Про Діму" розповідає про зустріч дівчинки Міри і хлопчика, не схожого на її друзів. Діма погано ходить і майже не говорить, але цікавість Міри і добрі поради її мами стають початком справжньої дружби.

Описуючи ідею мультфільму, автор проекту зазначила: в інтернеті є безліч ресурсів, які розказують окремо про ДЦП, про синдром Дауна, про аутизм тощо. Але діти не розрізняють діагнози, вони потребують простого пояснення, донесеного простою мовою.

"ТАМАРА"
2013, США
Цей зворушливий короткометражний мультфільм розкаже про дівчинку Тамару, яка мріє стати танцівницею. Вона танцює під звуки музичної скриньки, не помічаючи нічого навкруги. Але чому так засмучується мама, коли бачить це? Виявляється, Тамара не чує музику - вона глуха.

В коментарях під мультиком найчастіше пишуть: "Я тримаюсь, я не плачу!" Не плачте й ви, адже дитячі мрії мають збуватися!

"СЕКРЕТ МАЕЛА"
2014, Франція
Автори цього мультфільму хотіли пояснити не лише дітям, а й дорослим тему ставлення до людей з синдромом Ангельмана. Щоб оцінити тонкість цього фільму, його варто подивитись кілька разів.

"МІЙ БРАТИК З МІСЯЦЯ"
2007, Франція
Цей чудовий анімаційний фільм створив Фредерік Філібер, батько аутичного хлопчика.

Автор поділився своїми переживаннями та ідеєю:

Коли ми зрозуміли, що в нашого сина проблеми, педіатр направив нас в центр психічного здоров'я, в якому ми, батьки, почали проходити сеанси психоаналізу. Ми стали шукати інші рішення по догляду за хворими дітьми в лікарнях і вдома, і паралельно ми вирішили створити фільм. Це був спосіб розказати невелику історію, щоб говорити про проблему аутизму у зрозумілій формі. Цей фільм можуть дивитися всі: батьки, спеціалісти, ті, для кого аутизм не значить нічого, і ті, хто в житті зустрівся з цим.

За матеріалами coma.in.ua

# data[].attributes.attachment_link.title
8 мультфільмів, які навчають дитину толерантності * Тутка

# data[].attributes.attachment_link.description
Дуже важливо навчити дитину з самого дитинства не засуджувати інших і не боятися "особливих" дітей, вміти співчувати, бути толерантними. Поговорити з малюком про важливе допоможуть добрі мультфільми, в яких закладена глибока ідея. Ці короткометражні анімаційні фільми варто подивитись кожній людині, не залежно від її віку, національності і життєвої позиції.

# data[].attributes.headline
"Мальчишка тормошил на кухне мать.."

# data[].attributes.subject
"Мальчишка тормошил на кухне мать.."

# data[].attributes.body
вірш

# data[].attributes.attachment_link.title
Татьяна Олейник

# data[].attributes.attachment_link.description
Мальчишка тормошил на кухне мать. "Мам, мамочка, пожалуйста, ну хватит! Там..у соседей варят суп опять. На нашей кухне ничего не варят! Я так тебя люблю. Прошу, проснись. И оглянись...Мам!..ты...

# data[].attributes.headline
Скажи булінгу "Ні!". 5 мультфільмів, які вчать цінувати кожного

# data[].attributes.subject
Скажи булінгу "Ні!". 5 мультфільмів, які вчать цінувати кожного

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Сегодня все чаще в школьной среде и в среде психологической помощи звучит слово "буллинг". В переводе с английского оно означает издевательство, травлю и запугивание. Большинство детей в свое время дразнили братья, сестры или друзья. Если это происходит в игровой, дружеской и обоюдной форме, когда оба ребенка просто балуются, такие обиды, как правило, не наносят вреда. Но когда словесные уколы становятся обидными, злыми и постоянными, они превращаются в издевательства и их необходимо прекратить. Предлагаем вам подборку содержательных мультфильмов о событиях из жизни тех, кто отличается от большинства в сообществе, их эмоциональное состояние и способы разрешения конфликтных ситуаций.
Мультфильм "Жил черный кот"
Мультфильм о том, как живется черном коту. Через человеческие предрассудки с ним никто не общается, поэтому он оказался в полной изоляции. Всему причина - черный цвет его шерсти.

Что чувствует котенок, насколько ему грустно и одиноко? Об этом никто даже не задумывается. Чтобы не иметь хлопоты, все его пытаются обойти десятой дорогой. Однако стоит коту испачкаться в белую краску - отношение к нему моментально меняется.
Мультфильм "О птичках"
История о шайке воробушков, которые общаются между собой, сидя на проводах. К ним прилетела доброжелательная птичка, совсем не похожа на них, потому воробьи не приняли ее к группе, хотя она этого хотела.

Чтобы избавиться назойливой гости, сообщество воробьев сначала ее игнорирует. Затем клюют, пытаясь согнать с общего провода, не понимая, какие именно последствия - это может иметь для них самих.
Мультфильм "Верьте в любовь, верьте в Рождество"
Это история про ежика по имени Генрих, впервые пришел к новому классу. Он бы с радостью подружился со сверстниками, однако общаться и играть ему мешают колючки, через которые он и сам страдает.

Проходит время, и накануне Рождества Генрих замечает, что сверстники шепчутся и смеются за его спиной. Когда расстроен ежик выходит на школьный двор, его ждет неожиданность - подарок от одноклассников, благодаря которому они смогут дружить и играть!
Мультфильм "Курица, которая несла всякую всячину"
Это история о курице, мечтала о детях, и однажды она снесла 7 яиц, из которых вылупился 6 цыплят и один ... маленький экскаваторчик.

В отличие от черного кота, несмотря на то, что экскаваторчик был не такой, как цыплята, родители его любили и относились к нему, как и к другим.
Мультфильм-сказка "Гадкий утенок"
"Гадкий утенок" - всемирно известная сказка датского писателя Ганса Христиана Андерсена. Впервые она была опубликована в 1843 году.

Это история о маленьком лебеденке, которое по непонятным причинам попал в семью уток. Только вылупившись с яйца, он получило прозвище Гадкий утенок за свою невзрачную внешность, отличную от "родственников".

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
скажи буллингу «нет!» 5 мультфильмов

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
которые учат ценить каждого

# data[].attributes.attachment_link.title
Скажи буллингу "Нет!" 5 мультфильмов, которые учат ценить каждого

# data[].attributes.attachment_link.description
Сегодня все чаще в школьной среде и в среде психологической помощи звучит слово "буллинг". В переводе с английского оно означает издевательство, травлю и запугивание. Большинство детей в свое время дразнили братья, сестры или друзья. Если это происходит в игровой, дружеской и обоюдной форме, когда оба ребенка просто балуются, такие обиды, как правило, не наносят вреда.

# data[].attributes.headline
Наслідки булінгу

# data[].attributes.subject
Наслідки булінгу

# data[].attributes.attachment_link.title
Наталі Надточій

# data[].attributes.attachment_link.description
Вчительська скарбничка has 44,104 members. Усе зібрано в одному місці для зручності вчителів і батьків! Група "Вчительська скарбничка" на Фейсбуці - це:...

# data[].attributes.headline
Наслідки булінгу

# data[].attributes.subject
Наслідки булінгу

# data[].attributes.attachment_link.title
Наталі Надточій

# data[].attributes.attachment_link.description
Вчительська скарбничка has 44,104 members. Усе зібрано в одному місці для зручності вчителів і батьків! Група "Вчительська скарбничка" на Фейсбуці - це:...

# data[].attributes.headline
Що робити, якщо ваша дитина - булер?

# data[].attributes.subject
Що робити, якщо ваша дитина - булер?

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Способи розпізнати булера та алгоритм роботи з ним.

Один зі страшних снів батьків - отримати телефонного дзвінка, в якому повідомляється, що їх дитина побила когось чи образила. Найчастіше про це інформує класний керівник, соціальний педагог чи батьки ображеного учня. Складно правильно зреагувати на таке повідомлення. Важко зрозуміти, кому вірити та як себе поводити, коли запущено конфліктний сценарій у стосунках між дітьми.

Усім нам відома фраза про дві сторони однієї медалі, такий принцип працює і в цьому випадку. Але якщо ситуація стосується близьких, то сприймання фактів спотворюється. Часто виникає інстинктивне бажання захистити та виправдати свою дитину (або ж протилежна реакція - звинуватити свого, аби виправдатись перед чужими). Чекати ж від агресора чесної відповіді, що він цькував когось іншого, одразу не варто.

Сьогодні ініціатора агресивної поведінки, направленої проти іншого учня, часто називають булером (з англ. bully - хуліган), а цілеспрямоване гноблення когось з колективу - булінг.

Як зрозуміти, чи є ваша дитина булером

Булерами стають ті діти, які ростуть без заборон, не сприймають авторитет батьків. Але разом з тим їх головна проблема - бажання відчути підтримку та повагу дорослих. Якщо це прагнення не реалізоване, воно породжує агресію, яку треба на комусь зганяти.

Більшість булерів - це діти-нарциси, які не спроможні у момент агресії відчути емоції інших, але хочуть довести свою зверхність. Проаналізуйте поведінку дитини, аби виявити ознаки агресії. І запитайте у себе - чи достатньо приділяєте уваги синові, доньці?
Ознаки булера:

фізично та соціально більш енергійний за своїх однолітків;

не вміє сприймати відмову;

має середню чи високу самооцінку;

часто проявляє ознаки егоїзму чи нарцисизму;

ймовірно, став жертвою у минулому;

сприймається лідером у колі однолітків;

буває імпульсивним;

його легко вивести з себе;

не вистачає співчуття до інших;

має не надто високий емоційний інтелект;

полюбляє агресивні спортивні ігри.

Якщо подібні риси проявляються та паралельно надходять повідомлення, що у класі знущаються над кимось, є серйозний привід поговорити з вашою дитиною. Звісно, багато з цих характеристик показують типового лідера, але нездорове посилення тої чи іншої ознаки є тривожним сигналом.

Є проблема - є рішення

Якщо батьки визнають, що їх дитина є агресором, то це вже шлях до покращення ситуації. І перше, що вони мають зробити - не бути терпимими до проявів агресії. Поряд з цим можна порекомендувати:

Відшукайте заняття, в якому дитина зможе виділитись. Часто агресивну поведінку провокує незнання способів, як ще можна заявити про себе. Варіанти пошуку талантів: відвідування гуртків, секцій, активна участь у житті класу.

Будьте послідовними у своїх діях та словах. Якщо ви передбачили певне покарання за провинність (наприклад, забрати на тиждень смартфон), то тримайтесь до останнього дня. Звісно, з боку дитини буде протест, але стійте на своєму, бо маєте розуміти, заради чого все це робиться.

Нейтралізуйте речі, які пов'язані з насиллям. Мова йде про відеоігри, фільми, музику, які провокують агресію в дитині.

Обговорюйте усі шкільні конфлікти. Часто це допомагає знайти причину такої поведінки, будьте максимально справедливими та розважливими.

Знайдіть альтернативу. Навчіть знаходити альтернативні шляхи виходу агресії без шкоди оточуючим. Розкажіть, що у випадку, коли підлітка провокують, важливо продемонструвати можливості уникати провокації.

Навчайте розуміти себе та інших. І тут важливо бути не голослівним, адже більшість звичок дітей породжуються в домашніх стінах. Якщо ви чи хтось з родини нетерпимо ставиться до вад іншого, мало шансів, що у сина чи дочки сформується власна протилежна думка з цього питання. Розкажіть, що всі ми різні та особливі.

Не треба очікувати швидких результатів. Дитина зможе змінитися, але це робота не одного дня. Не забувайте, підтримка у цей момент відіграє надзвичайно важливе значення.

Дякуємо! Ми будемо тримати Вас в курсі!

# data[].attributes.attachment_link.title
Що робити, якщо ваша дитина - булер?

# data[].attributes.attachment_link.description
Способи розпізнати булера та алгоритм роботи з ним. Один зі страшних снів батьків - отримати телефонного дзвінка, в якому повідомляється, що їх дитина побила когось чи образила. Найчастіше про це інформує класний керівник, соціальний педагог чи батьки ображеного учня. Складно правильно зреагувати на таке повідомлення.

# data[].attributes.headline
Булінг у школі: допоможіть дитині впоратися з постійним цькуванням

# data[].attributes.subject
Булінг у школі: допоможіть дитині впоратися з постійним цькуванням

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Мій син ненавидить ходити до школи, бо є хлопчик, який дражнить та знущається над ним щодня. Що я можу зробити як мама? Я не хочу, аби мій син страждав".Ольга Н., Полтава

Такі питання сьогодні, на жаль, непоодинокі. Позитив у тому, що проблему (яка була завжди) почали обговорювати. Найчастіше під такими питаннями читаєш однотипні відповіді: самотужки впоратись з хуліганом, поговорити з його батьками та багато іншого. Але чи є універсальний план дій, коли ваша дитина стала жертвою булінгу?
Булінг - прояв агресії з подальшим залякуванням особистості і появою можливості її повного підпорядкування собі і своїм інтересам.

67% дітей в Україні у віці від 11 до 17 років зазнали цькування (булінгу) за три місяці весни 2017 року.

24% дітей стали жертвами булінгу.

48% з них нікому не розказували про ці випадки.

Соціальний ролик від ЮНІСЕФ
Це статистичні дані від ЮНІСЕФ, зібрані у рамках програми "Викресли булінг", головна мета якої полягала в приверненні уваги до проблеми. Це вражаючі факти, і найгірше те, що багато хто й досі сприймає випадки булінгу як "прояв дорослішання".

Різновиди булінгу

Прийнято вважати, що булінг - це не лише моральне, інколи фізичне пригноблення слабшого, але все набагато складніше. Уже сьогодні виділяють чотири його різновиди:

Кожен з них ми розглянемо більш ретельно у наступних статтях, зараз же мова йтиме про вербальний та частково фізичний булінг, кожен з них однаково неприйнятний та жорстокий по відношенню до будь-якої дитини.
Соціальний ролик від ЮНІСЕФ
Словесний булінг

Діти різні за своїм характером, багато хто чутливий і досить близько сприймає слова до серця, на жаль, такі школярі найчастіше стають жертвами цькування. Знущання над ними приносить задоволення агресору, особливо він щасливий, коли зміг довести до сліз.

Що говорять: залякування, погрози, образливі коментарі стосовно жертви чи когось з близьких (про зовнішність, одяг, релігію, фізіологічні особливості тощо).

Як розпізнати жертву? Дитина замикається в собі, плаче без пояснень, втрачає апетит, не цікавиться звичайними для неї речами, стає флегматичною. Якщо насилля тривале, то значно віддаляється від родини, часто гуляє наодинці, з'являється агресія. У разі відвертої розмови може відкритися, розказати про образу і запитати, чи то є правдою, що про нього сказали.

Фізичний булінг

Це прояв агресивного залякування з використання фізичної сили. Найчастіше застосовується до фізично слабших дітей. Мають місце факти колективного фізичного булінгу, коли дитина змушена протистояти цілому класові, який її штовхає чи б'є.

Що роблять: стусани, підніжки, блокування, відбирання речей, дотики неналежним чином.

Як розпізнати жертву? Найчастіше діти не говорять про це, особливо хлопчики, аби не здатися слабкими. Не ігноруйте, якщо у сина чи дочки з'явились подряпини, синці, рваний одяг чи зіпсоване шкільне приладдя. Звертайте увагу на скарги на біль у животі чи голові. Він може бути фізичним, а може й психосоматичним від небажання йти до школи, аби знову не стати жертвою.

Допомога дитині

Хуліганство важко сприймається у будь-якому віці, а особливо у дитячому чи підлітковому. Перше, що можна зробити для своєї дитини - дати зрозуміти, що її проблеми хвилюють вас. Не залишайте її наодинці з ситуацією, адже це шлях до деформації особистості.

Важливо, аби підліток розповів про те, що коїться у школі (інколи навіть вислухати є корисним), а з отриманої інформації необхідно робити висновки. Контролюйте ситуацію, аби вчасно втрутитися в її перебіг. Якщо ці суперечки не просто дитячі негаразди, а дійсно булінг, звертайтесь до класного керівника та шкільного психолога. Увага! Фізичне насилля вимагає негайного втручання батьків!

Уникай агресора, йди геть чи жартуй - це зупинить противника, адже його мета - роздратувати та зачепити за живе. Систематичне ігнорування розчарує його і змусить зупинитися.
Брукс Гіббс "Як зупинити булінг".
Булінгу можна протистояти: 6 способів

Пропонуємо вашій увазі п'ять стратегій, які допоможуть вберегти дитину від цькування, або ж припинити булінг, який вже почався.

1. Говоріть про це. Станьте ближче до дітей, розкажіть про цькування, яке могло бути у вашому минулому. Якщо після вашої відвертості дитина відкрилась і поділилась проблемою, не забудьте її похвалити, адже така дія потребує сміливості. Поговоріть і з класним керівником, аби з'ясувати, яким чином навчальний заклад може вплинути на ситуацію.

2. Продумайте захисні слова. Придумайте декілька фраз, типу: "Відчепися", "Дай мені спокій", або більш влучні.

3. Нейтралізуйте приманку. Якщо існує певний фактор, який привертає увагу агресорів, спробуйте, по можливості, прибрати подразник. Наприклад, якщо у дитини забирають гроші, запакуйте їй з собою обід.

4. Порадьте зібрати однодумців. Нагадайте, що компанію з двох чи трьох підлітків чіпатимуть з меншою вірогідністю, ніж тих, хто тримаються одинаками. Коли є проблемна ситуація, краще триматися разом.

5. Зберігайте спокій та бережіть себе. Якщо хуліган образить, інколи кращий захист - зберігати спокій. Подіяти може ігнорування, бо це та реакція, на яку менш за все чекають.

6. Не з'ясовуйте стосунків самостійно. Звісно, перше бажання батьків - розібратися з хуліганом та змусити його відповідати за свої дії, в ідеалі - ще б його батьків притягти до відповідальності. Але це погана ідея. Якщо ви хочете говорити з ними, то робіть це з посередником - хтось з адміністрації школи чи психолог. У разі фізичного насилля - звертайтесь до правоохоронних органів.

Булінг та байдужість
Соціальний ролик від ЮНІСЕФ
Клас завжди знає, хто і з якої причини став жертвою цькування. Діти можуть бути учасниками конфлікту, можуть засуджувати його, а можуть бути сторонніми глядачами. Останній варіант чи не найгірший, адже через страх самому стати жертвою, вони дозволяють на своїх очах пригноблювати іншого. Така поведінка є показовим прикладом прогалин у вихованні почуття власної гідності, про важливість якого варто говорити якомога частіше.

Але найбільш болючою є батьківська байдужість. Часто діти звертаються до батьків зі скаргами на образи в школі і отримують наступну реакцію:

Розбирайся сам зі своїми проблемами. Я не буду до 11 класу витирати твої шмарклі! Скажи вчителю, хай він розбирається. Не зважай і вони припинять. Дай здачі, не будь тюхтієм.

Дехто захоче одразу розібратися з образами, з'ясувати стосунки з батьками агресора, покарати його. І лише деякі чинитимуть так, як краще для дитини. Зверніть увагу, батьківська байдужість може ранити сильніше за образи булера.

Що робити вчителю?

На жаль, за період педагогічної практики кожному вчителю доведеться зіткнутися з цією проблемою у класі. У цьому разі важливо правильно повести себе, адже в руках вчителя можливість звести конфлікт нанівець чи розпалити його з новою силою.

Не шукайте винного.Допоможіть класу проявити турботу про того, кого ображають.

Не приховуйте випадки булінгу в класі заради збереження репутації школи.

Доведіть ситуацію до відома батьків дітей з обох сторін конфлікту.

Звертайтесь до шкільного психолога за консультацією.

Не залишайте справу, як є, у надії, що ситуація виправиться самотужки. Не виправиться.

Агресор і жертва мають приблизно однакові стартові позиції, які привели їх до ситуації. Невпевненість у собі одного та бажання ствердитись за рахунок слабшого проти невпевненості у собі та відсутності можливості постояти за себе. У цій битві переможців немає, допоможіть дітям вийти з ситуації максимально безболісно.

# data[].attributes.attachment_link.title
Булінг у школі: допоможіть дитині впоратися з постійним цькуванням

# data[].attributes.attachment_link.description
"Мій син ненавидить ходити до школи, бо є хлопчик, який дражнить та знущається над ним щодня. Що я можу зробити як мама? Я не хочу, аби мій син страждав". Ольга Н., Полтава Такі питання сьогодні, на жаль, непоодинокі. Позитив у тому, що проблему (яка була завжди) почали обговорювати.

# data[].attributes.headline
Як виховувати дитину

# data[].attributes.subject
Як виховувати дитину

# data[].attributes.attachment_link.title
Евгений Тавенок

# data[].attributes.attachment_link.description
Привели ко мне как-то девочку, с которой, по словам мамы, никто не дружит... Нигде... Две школы сменили, десяток кружков и секций, даже место жительства меняли...
Дочь она неустанно утешает тем, что...

# data[].attributes.headline
Нестандартна виховна година: як згуртувати клас

# data[].attributes.subject
Нестандартна виховна година: як згуртувати клас

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Цікаві та прості вправи, які допоможуть вам зробити клас справжньою командою.

На жаль, майже кожен класний керівник хоча б інколи помічав, що учні його класу недостатньо згуртовані, не можуть потоваришувати, а то і взагалі не спілкуються. Погодьтеся, такого просто не має бути! Звісно, працювати над згуртованістю класу треба починати ще з першого класу, але навіть якщо діти старші, не все втрачено!

Добре згуртований клас може досягти будь-якої вершини, перемогти у будь-якому змаганні. Але для цього необхідно стати ближчими одне до одного. Як? Все просто! Спеціальні тренінги та вправи допоможуть забезпечити сприятливий психологічний клімат у колективі, надати кожному учню можливість зрозуміти свою роль у класі та розвивати вміння працювати в команді.

Вправа "Пазли"

Після того, як усі пазли буде зібрано, поставте дітям кілька запитань:

Чи складно було працювати у команді?

Чому?

Можливо, краще та швидше збирати пазли одному?

Як треба поводитися, аби впоратися з цим завданням швидше?

Вправа "Візьми мою руку"

Завдання для пар можуть бути різними, але при їх виконанні обов'язково мають бути задіяні руки, наприклад:

Привітайтеся.

Помиріться.

Висловіть підтримку.

Висловіть радість.

Пожалійте.

Побажайте успіху.

Попрощайтеся.

Вправа "Вавілонська вежа"

Вправа "Хто ми?"

Вправа "Подарунок"

І обов'язково похваліть учнів за активну участь!

Бути класним керівником - цікаво та захопливо, але разом із тим - складно. І щоб допомогти вам віднайти джерела натхнення та нові форми для виховної роботи, Освітній проект "На Урок" організовує нову Всеукраїнську інтернет-конференцію "Психолого-педагогічні аспекти роботи вчителя: класне керівництво та виховна робота". Будемо говорити на важливі для всіх учителів теми. Приєднуйтеся!

Дякуємо! Ми будемо тримати Вас в курсі!

# data[].attributes.attachment_link.title
Нестандартна виховна година: як згуртувати клас

# data[].attributes.attachment_link.description
Цікаві та прості вправи, які допоможуть вам зробити клас справжньою командою. На жаль, майже кожен класний керівник хоча б інколи помічав, що учні його класу недостатньо згуртовані, не можуть потоваришувати, а то і взагалі не спілкуються. Погодьтеся, такого просто не має бути!

# data[].attributes.headline
Скажи булінгу «Ні!»: ігри та вправи для розвитку емоційного інтелекту

# data[].attributes.subject
Скажи булінгу «Ні!»: ігри та вправи для розвитку емоційного інтелекту

# data[].attributes.attachment_link.title
Скажи булінгу "Ні!": ігри та вправи для розвитку емоційного інтелекту

# data[].attributes.attachment_link.description
Сьогодні надзвичайно багато говорять про факти булінгу в школах. Показовою була історія "з харківським тортом". Однак, на жаль, такі випадки непоодинокі. У кожній школі, практично у кожному класі є певні "вигнанці", з яких періодично знущаються однолітки чи старшокласники. Чому таке відбувається у нашому суспільстві?

# data[].attributes.headline
Безініціативні підлітки, Або чому вони нічого не хочуть

# data[].attributes.subject
Безініціативні підлітки, Або чому вони нічого не хочуть

# data[].attributes.attachment_link.title
Безынициативные подростки, или Почему они ничего не хотят

# data[].attributes.attachment_link.description
Как помочь ребенку преодолеть подростковый кризис

# data[].attributes.headline
Ціна відповідальності: Як дорослим перестати заважати дітям учитися

# data[].attributes.subject
Ціна відповідальності: Як дорослим перестати заважати дітям учитися

# data[].attributes.attachment_link.title
Цена ответственности: как взрослым перестать мешать учиться детям

# data[].attributes.attachment_link.description
Не давить, а дать сделать свои ошибки

# data[].attributes.headline
Соціальний паспорт класу

# data[].attributes.subject
Соціальний паспорт класу

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Соціальний паспорт класу, як один із документів працівників психологічної служби системи освіти, апробовуватимуть протягом 2018/2019 навчального року

СОЦІАЛЬНИЙ ПАСПОРТ КЛАСУ (скачати)

Зразки документації практичних психологів і соціальних педагогів закладів освіти додані до листа МОН "Про документацію працівників психологічної служби у системі освіти України" від 05.09.2018 № 1/9-529.

Ці зразки протягом 2018/2019 навчального року проходитимуть апробацію, після чого затвердять професійну документацію працівників психологічної служби у системі освіти.

Зміст соціального паспорта класу

Соціальний паспорт класу наведено в додатку 10 до листа.

У соціальному паспорті 5 таблиць, дані в яких заповнюватимуть:

класний керівник:

персональні дані щодо сімей здобувачів освіти (після відвідування)

позашкільна діяльність здобувача освіти

соціальна поведінка здобувача освіти

інформація про соціальне середовище розвитку здобувача освіти

медичний працівник - стан здоров'я здобувача освіти.

СОЦІАЛЬНИЙ ПАСПОРТ КЛАСУ (скачати)

СОЦІАЛЬНИЙ ПАСПОРТ
_________ класу _____________________________________________ (назва закладу освіти) 1-й сем., 2-й сем. 20___ - 20___ навчального року (підкреслити) (Відвідує і заповнює класний керівник)
Класний керівник _________________________________________________________

Гендерна характеристика класу:

хлопці - _______

дівчата - ________
(Заповнює медпрацівник)
Стан здоров'я здобувача освіти:
(Заповнює класний керівник)
Позашкільна діяльність здобувача освіти:
(Заповнює класний керівник)
Соціальна поведінка здобувача освіти:
(Заповнює класний керівник)
Інформація про соціальне середовище розвитку здобувача освіти:

Графа "Ознаки сім'ї (особи)" в Соціальному паспорті

При заповненні графи "Ознаки сім'ї (особи)" класний керівник враховує характеристики, додані до Картки обліку роботи з сім'єю (особою):

одинока мати (батько)

діти, розлучені із сім'єю, які не є громадянами України і заявили про намір звернутися до компетентних органів із заявою про визнання біженцем

сім'я трудових мігрантів

неповнолітні батьки

біженці або сім'я вимушених переселенців

постраждалі від природних, техногенних катастроф

один з батьків (особа) є громадянином іншої держави

місцезнаходження одного з батьків невідоме

інваліди та діти-інваліди

сім'я, де є недієздатні особи/недієздатна особа

сім'я усиновлювачів

сім'я (особа) опікунів/піклувальників

батьки, які перебувають у процесі розлучення

засуджені до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк

особи, які повернулися з місць позбавлення волі

особи, які перебувають у місцях попереднього ув'язнення

особи, які постраждали від насильства в сім'ї

діти, які постраждали від жорстокого поводження та насильства

особи, які постраждали від торгівлі людьми

особа, яка виявила намір відмовитися від новонародженої дитини

сім'ї, де батьки зловживають наркотичними засобами і психотропними речовинами

інше (дописати).

Картка обліку роботи з сім'єю (особою) затв. наказом Мінсоцполітики "Про затвердження форм обліку соціальних послуг сім'ям (особам), які перебувають у складних життєвих обставинах" від 09.07.2014 № 450.

На підставі соціальних паспортів класів соціальний педагог заповнює соціальний паспорт закладу освіти.

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
зразок соціального паспорта класу

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
навчально-виховний процес

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
навчально-виховний процес

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
психологічна служба знз

# data[].attributes.attachment_link.keywords[]
заступник директора школи

# data[].attributes.attachment_link.title
СОЦІАЛЬНИЙ ПАСПОРТ КЛАСУ

# data[].attributes.attachment_link.description
Соціальний паспорт класу, як один із документів працівників психологічної служби системи освіти, апробовуватимуть протягом 2018/2019 навчального року СОЦІАЛЬНИЙ ПАСПОРТ КЛАСУ (скачати) Зразки документації практичних психологів і соціальних педагогів закладів освіти додані до листа МОН "Про документацію працівників психологічної служби у системі освіти України" від 05.09.2018 № 1/9-529.

# data[].attributes.headline
8 мультфільмів про справжні цінності

# data[].attributes.subject
8 мультфільмів про справжні цінності

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
8 короткометражних мультиків, яку буде корисно подивитися і дорослим, і дітям.

1. Фантастичні літаючі книги містера Морріса Лессмора (2011) - The Fantastic Flying Books of Mr. Morris Lessmore

Це світла і повчальна історія про любов до друкованого слова і про магію, сховану у звичайній книзі. Головний герой потрапляє в дивовижну країну, яку населюють живі книги. І усі вони хочуть, щоб хто про них піклувався. І зрозуміло, щоб хтось їх читав.

2. Міст - Bridge (2011)

Це історія про чотирьох тварин, які намагаються перейти через міст, але не можуть, оскільки постійно заважають один одному. У всього цьому важливо одне - вміння знаходити компроміс.

3. Забери мене додому - Take me home (2013)

Маленька дівчинка приходить в притулок для тварин, щоб взяти собі собаку. Але перед нею стоїть важкий вибір: взяти гарного чи доброго?

4. Скарб - Treasure - Ringling Thesis (2011)

Зворушливий, ніжний, і наповнений різними важливими деталями мультик про справжні цінності життя. Головна героїня дуже бідна і змушена щодня приходити на сміттєзвалище в пошуку речей. Якось жінка знаходить дорогі прикраси і вирішує подарувати їм друге життя.

5. Місяць - La Luna (2011)

Зворушливий мультик про хлопчика, якого тато і дідусь вперше взяли з собою на роботу. Кожен з дорослих хоче взяти участь у вихованні дитини, навчити робити по-своєму, але, не дивлячись на суперечки дорослих, хлопчик обирає свою дорогу.

6. Тамара - Tamara (2014)

Зворушливий мультик про дівчинку, яка любить гратися і танцювати. Але все виявляється не так просто, як здається на перший погляд.

7. Змінна хмарність - Partly Cloudy

Усі знають, що лелеки приносять дітей. Але те, що цих дітей роблять з хмаринок, факт менш відомий. Добрий мультик про дружбу, надію і віру у краще.

8. В нужді - Under the fold, 2014

У великому сірому мегаполісі тато з сином блукають вулицями в пошуку роботи. І не дивлячись на складне становище, ці двоє не впадають у відчай і знаходять в житті те, що робить їх щасливими.

Сподобалось? Підписуйся на нас в Facebook!

# data[].attributes.attachment_link.title
8 мультфільмів про справжні цінності, які варто подивитися з дітьми

# data[].attributes.attachment_link.description
8 короткометражних мультиків, яку буде корисно подивитися і дорослим, і дітям. 1. Фантастичні літаючі книги містера Морріса Лессмора (2011) - The Fantastic Flying Books of Mr. Morris Lessmore Це світла і повчальна історія про любов до друкованого слова і про магію, сховану у звичайній кни

# data[].attributes.headline
Літо без гаджетів: 50  чудових ідей, чим зайняти дітей

# data[].attributes.subject
Літо без гаджетів: 50  чудових ідей, чим зайняти дітей

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Коли дітям нудно, у них завжди є спокуса залізти в гаджет. (І, будемо чесні, у батьків теж є спокуса доручити дітей "електронній няні"!). Але знайти свої інтереси, потренувати уяву і творчі здібності - це те, що набагато легше відбувається в реальному світі, ніж у відеоіграх і соцмережах. Джерело

Ось способи зайняти дитину влітку чимось цікавим, не включаючи гаджети.
Активності на свіжому повітрі
Більшу частину року діти проводять дома і в школі, так що літо - ідеальний час, нарешті, насолодитися природою і свіжим повітрям. Чи знаєте ви, що фахівці рекомендують дітям гуляти не менше 3 годин щодня? Ось кілька відмінних занять на природі:

* Побудувати курінь з палиць і гілок

* Посадити рослину в саду і доглядати за ним

* Взяти з собою бутерброди і улюблену книжку, постелити ковдру на землі і влаштувати "книжковий" пікнік

* Сходити в похід

* Зайнятися геокешингом (грою в пошук схованок, захованих іншими людьми, в мальовничих місцях)

* Ловити жаб, метеликів та інших комах (а потім відпускати їх на волю)

* Спробувати вгадати птицю по її трелі

* Поплавати в місцевому озері

* Влаштувати бій повітряними кулями, наповненими водою

* Організувати кемпінг (можна навіть на власній дачі)

* Піти на риболовлю

* Бризкатися поливалками

* Залізти на дерево

* Пограти в дворову гру

* Покататися на велосипедах

* Спробувати веслування на каное або каяках

* Пограти в хованки

* Взяти участь у зборі сміття

* Зібрати фрукти або ягоди на місцевій фермі

* Відвідати національний парк
Творчі заняття
Літо-ідеальний час для того, щоб дати волю дитячій фантазії. Ось кілька відмінних творчих занять для літніх днів:

* Малювати крейдою на асфальті

* Малювати на вулиці пальчиковими фарбами, олійними фарбами або аквареллю (і від душі перемазатися)

* Створити унікальний арт-об'єкт за допомогою шприца

* Зробити своїми руками намиста і сережки з бісеру

* Навчитися шити

* Зробити скульптуру за допомогою алюмінієвої фольги

* Спробувати себе в фотографії

* Повозитися з глиною

* Придумати, що можна зробити з картонної коробки

* Зібрати кілька старих речей і придумати з них нову

* Сісти на ганку і намалювати те, що бачите (дерева, квіти...)
Сюжетно-рольові ігри
Користь сюжетно-рольової гри для дітей добре вивчена: вона допомагає дітям тренувати соціальні навички та емоційний інтелект, розвиває мову і здатність самостійно вирішувати проблеми. Літо-відмінний час для ігор! Ось кілька ідей:

* Влаштувати маскарад і вбиратися в костюми різних персонажів

* Розіграти улюблену казку

* Побудувати у дворі чарівний будинок і населити його жителями

* Шукати скарб за підказками, захованими в схованках

Пізнавальні активності

Звичайно, влітку діти відпочивають від навчання, але це не означає, що вони не можуть час від часу займатися якоюсь пізнавальною діяльністю. Навпаки, коли час від часу діти чогось вчаться на канікулах, це допомагає їм легше включитися в освітній процес восени. Ось приклади таких занять:

* Після побудови куреня забратися всередину і читати книжки

* Заглянути в місцеву бібліотеку

* Відвідати художній музей

* Відвідати музей науки

* Дізнатися історію міста, в якому живеш

* Відвідати історичні місця

* Грати в ігри на рахунок, додавання і віднімання

* Навчитися готувати нове блюдо

* Навчитися азам фінансової грамотності (як планувати покупки, рахувати решту, накопичити на щось)

* Самому зробити музичний інструмент (наприклад, калімбу)

* Влаштувати з друзями літній книжковий клуб

* Грати в настільні ігри, які підвищують грамотність і тренують математичні здібності

# data[].attributes.attachment_link.title
Літо без гаджетів: 50 чудових ідей, чим зайняти дітей

# data[].attributes.attachment_link.description
Якщо ви дійсно переживаєте за всебічний розвиток вашої дитини, ось кілька чудових ідей, як провести літо без гаджетів. Коли дітям нудно, у них завжди є спокуса залізти в гаджет. (І, будемо чесні, у батьків теж є спокуса доручити дітей "електронній няні"!). Але знайти свої інтереси, потренувати уя

# data[].attributes.headline
Діти покоління Z: хто вони?

# data[].attributes.subject
Діти покоління Z: хто вони?

# data[].attributes.attachment_link.title
Діти покоління Z: хто вони?

# data[].attributes.attachment_link.description
Найкращий спосіб зробити дитину хорошою - це зробити її щасливою (Оскар Вайльд). Діти - покоління Z. Хто вони❓ Які вони ❓ Чи варто намагатися їх...

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Post by ProsvitaInstitute.

# data[].attributes.headline
7 історій, які мотивують

# data[].attributes.subject
7 історій, які мотивують

# data[].attributes.attachment_link.title
7 історій, що мотивують

# data[].attributes.attachment_link.description
Погодьтеся, у житті кожного з нас траплялися ситуації, коли ми говорили собі: "За що мені все це?", "Я не зможу!", "Іншим пощастило, а мені - ні". Але є люди, чиї проблеми значно серйозніші: їх іноді просто неможливо вирішити. Це люди з інвалідністю.

# data[].attributes.headline
7 історій, які мотивують

# data[].attributes.subject
7 історій, які мотивують

# data[].attributes.attachment_link.title
7 історій, що мотивують

# data[].attributes.attachment_link.description
Погодьтеся, у житті кожного з нас траплялися ситуації, коли ми говорили собі: "За що мені все це?", "Я не зможу!", "Іншим пощастило, а мені - ні". Але є люди, чиї проблеми значно серйозніші: їх іноді просто неможливо вирішити. Це люди з інвалідністю.

# data[].attributes.headline
5 патріотичних мультфільмів для дітей

# data[].attributes.subject
5 патріотичних мультфільмів для дітей

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Цінності та любов до Батьківщини варто закладати змалечку. У цій справі батькам можуть допомогти мультфільми. Звісно, до вибору відео для дитини потрібно підходити дуже ретельно. Саме тому, з нагоди Дня Конституції, ми підготували 5 мультфільмів, що розкажуть наймолодшим глядачам про Україну, її сторію, найбільші здобутки та досягнення українців.

Мультсеріал "Це - наше, і це - твоє" власного виробництва українського дитячого телеканалу ПЛЮСПЛЮС розповідає про досягнення України, якими можна пишатися: найдовшу у світі українську гіпсову печеру, найбільші запаси солі в Європі, заповідник Асканія-Нова, український літак "Мрія", чорнозем, трембіти та Шлях із варягів у греки.

Наприклад, чи знаєте ви, що вага найдовшого музичного інструмента у світі - 8-метрової карпатської трембіти - всього 1,5 кг? Неймовірно, що цей дивовижний інструмент наші предки змогли створити понад 200 років тому. Або чи знали ви, що саме в нашій країні створена найпопулярніша різдвяна історія? Чи що саме українці спорудили першу масштабну зрошувальну систему? Анімаційні герої Трикутя, Квадрик і Кружко допомагають розібратися, якими ж досягненнями світ завдячує нам. Якщо у дорослих ці речі викликають гордість, то для дітей вони точно стануть захопливою темою для обговорень. Мультфільми здобули премію імені Лесі Українки та були рекомендовані Міністерством освіти до показу на першому уроці в молодшій школі.

Українські аніматори вирішили втілити на екрані живописні мотиви Марії Приймаченко. У 60 років вона створила картину, яку підписала "Літа мої молодії, зупиніться хоч на калиновім мості та прийдіть до мене в гості". На картині зображена сама Марія у народному вбранні, яка сидить біля хати та чекає гостей. На містку, що не дістає до берега, стоять шість молодих дівчат - це роки художниці. У мультфільмі Марія запрошує в гості свої літа, знайомить зі своїм життям. У дім художниці завітали і діди Марії, селяни, земляки, її золотий лев, знаменитий бичок з картини.

Українські традиції, живописні персонажі, народна творчість - усе це зацікавить глядача. Живописні герої художниці створені в такому стилі, що просто мусили рано чи пізно стати героями мультфільму. Крім дивовижної картинки та пишноти барв, мультфільм вирізняється ще й якісним звуковим супроводом та чарівливими народними піснями.

Цей мультфільм про казкаря Сашка Лірника, який мав проблеми зі складанням казок, допоки не зустрівся з Котом Воркотом - мандрівником та знавцем України. Кіт доводить Сашкові, що не варто вигадувати казки вдома, а натхнення можна черпати з реальних історій та легенд рідного краю.

Мультсеріал виконаний у техніці пластилінової анімації. На створення кожної трихвилинної серії пішло по 4-5 місяців. У них ідеться про відому або забуту казку, українську історію чи легенду. Серії дають уявлення про цікаві українські міста, села та їхніх мешканців.

Мультфільм підійде для перегляду дітям молодшого та середнього шкільного віку. Зацікавить українським фольклором та навчить, що кожне, на вигляд звичайне місце часто має надзвичайну історію.

Серія мультфільмів зібрала легенди про Луганський степ, Кривий Ріг, Шешори, Тернопіль, Одесу, Львів, Петриківку, Умань, Борщів, Рівне та багато інших куточків країни, в які супроводить глядачів Кіт Воркіт.

Серія мультфільмів змінює уявлення про Україну. У кожному йдеться про wow-події та людей з нашої історії. "Книга-мандрівка. Україна" доводить, що українська історія наповнена не лише сумними подіями, а й безліччю успіхів та відкриттів, про які варто пам'ятати. Це анімаційна екранізація книги "Книга-мандрівка. Україна", де зібрано 1200 сюжетів. Кожна серія присвячена видатним українцям чи місцям, що здобули світову славу, але можливо не такі відомі у нас. Як-от Юрій Кнорозов, який першим розшифрував писемність майя, чи оскароносна дизайнерка костюмів кіно Варвара Каринська.

До першого сезону увійшли 5 мультфільмів "Код Кнорозова", "Оскар для Варвари", "Батько імунітету", "Світ Гоголя", "Місто-привид". Цікаво, що три серії з п'яти у першому сезоні присвячено українцям, які народилися в Харкові чи Харківській області. Розповідь ведеться або від першої особи, або від чорта у випадку з Гоголем, або від іграшкового ведмедика, що бачив усе, що відбулось у Чорнобилі. Це дає змогу якнайзрозуміліше донести дітям складну історію. Також автори мультфільму дають глядачам розуміння й про радянські репресії та заборони, з якими стикалися видатні українці.

Серія мальованих мультфільмів розповідає про видатних українців та знакові події в нашій історії. Вони зацікавлять вже старших дітей, адже тут персонажі з історії оживають на екрані і дають змогу познайомитися наново з героями, які донедавна були відомі їм тільки з підручників історії чи літератури.

Мультфільми незавуальовано розповідають про Гоголя, бій під Крутами, братів Капранових, Розстріляне відродження, Олену Телігу. Ці знання неодмінно стануть у пригоді школярам. А в такій формі вони сприйматимуться легше, ніж на уроках. Кожен мультфільм зазвичай починається з розповіді автора - ілюстратора та музиканта Юрія Журавля. Як зазначає сам Юрій, його мультфільми спрямовані на творчий, патріотичний, суспільний та особистісний розвиток дитини. А це актуально завжди, навіть під час канікул.

# data[].attributes.attachment_link.title
Знай українське: 5 патріотичних мультфільмів для дітей - журнал | "Освіторія"

# data[].attributes.attachment_link.description
Цінності та любов до Батьківщини варто закладати змалечку. У цій справі батькам можуть допомогти мультфільми. Звісно, до вибору відео для дитини потрібно підходити дуже ретельно. Саме тому, з нагоди Дня Конституції, ми підготували 5 мультфільмів, що розкажуть наймолодшим глядачам про Україну, її сторію, найбільші здобутки та досягнення українців.

# data[].attributes.headline
6 вправ, які допоможуть об`єднати дітей в класі

# data[].attributes.subject
6 вправ, які допоможуть об`єднати дітей в класі

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Цікаві та прості вправи, які допоможуть вам об'єднати учнів та учениць.

В ідеальному світі стосунки між учнями та ученицями у школі чудові - всі товаришують з усіма, а непорозумінь навіть не може бути. Але у реальності дітям потрібен час для того, щоб пристосуватися одне до одного та порозумітися. Особливо - якщо вони до цього не вчилися разом або ж якщо у колективі з'явилися новенькі. До того ж навіть у сформованих класних колективах не завжди всі школярі та школярки розуміють, що вони - єдина команда. Створити сприятливу атмосферу допоможуть спеціальні тренінги.

Основними завданнями таких тренінгів є:

створення неформальних зв'язків та міжособистісних симпатій;

допомога дітям у пошуку свого місця у колективі;

формування вміння співпрацювати;

визначення оптимального рівня емоційної та психологічної сумісності.

Вправа 1. Будь ласка.

Мета: Підняти настрій та налаштувати дітей на подальшу працю.

Час: 5 хвилин.

Хід вправи: Усі діти разом зі вчителем стають колом. Вчитель демонструє різні рухи, наприклад, танцювальні або спортивні, а учні мають повторити за ним, але не всі поспіль, а тільки тоді, коли коли почують кодове слово: "будь ласка". Якщо хтось припуститься помилки, то виходить у середину кола та виконує якесь завдання, наприклад, стрибає на одній нозі, посміхається, наспівує тощо.

Вправа 2. Ми схожі.

Мета: Показати, що всі люди різні, але при цьому і схожі один на одного.

Час: 10-15 хвилин.

Хід вправи: Діти об'єднуються у дві групи, стають обличчям один до одного, утворюючи два кола - зовнішнє і внутрішнє. Спочатку учасник внутрішнього кола говорить своєму напарнику: "Ми з тобою схожі тим, що...". Ті діти, які стоять у зовнішньому колі, відповідають "Ми з тобою відрізняємося тим, що...". Потім усі роблять крок ліворуч або праворуч та опиняються перед іншими дітьми. Діалог повторюється.Вправа триватиме доти, доки школярі не опиняються перед партнерами, з якими розпочинали вправу.

Вправа 3. Моя буква.

Мета: Дізнатися більше один про одного.

Час: 10 хвилин.

Хід вправи: Кожен учасник отримує картку з певною буквою і називає її. Впродовж двох хвилин кожен має дібрати якомога більше слів, що їх описують і починаються саме на обрану літеру. Наприклад, якщо дитині дісталася літера "В", то можна сказати, що вона весела, вправна, витримана, вірна тощо. Кожен учасник ділиться своїми словами з іншими.

Вправа 4. Я тебе знаю.

Мета: Познайомитися краще та зблизитися.

Час: 10 хвилин.

Хід вправи: Діти отримують завдання: написати на аркушах свої імена, після чого вчитель збирає їх, складає у коробку і перемішує. Потім кожен з учнів навмання дістає з коробки папірець з чиїмось ім'ям. За п'ять хвилин діти мають подумати над тим, які риси характеру обраного однокласника роблять його цікавим та добрим товаришем.

Вправа 5. Спільна справа.

Мета: Навчити дітей співпрацювати, діяти злагоджено, "не перетягуючи ковдру" на себе.

Час: 15 хвилин.

Хід вправи: Усі учні та учениці об'єднуються у пари та беруться за руки. Так, тримаючись за руки, вони мають вільними руками (у когось з пари це ліва, а в когось - права), запакувати подарунки: загорнути в яскравий папір, а потім перев'язати стрічкою. Це справжній конкурс на злагодженість дій, швидкість виконання та, звісно ж, якість результату.

Вправа 6. Вигадана тварина.

Мета: Навчити дітей досягати мети, працюючи в команді.

Час: 20 хвилин.

Хід вправи: Учнівство об'єднується в декілька груп (залежно від кількості дітей у класі). Кожна команда отримує завдання спільними зусиллями намалювати вигадану тварину. Для цього видайте дітям акварельні фарби та пензлики. Взяти участь у створенні малюнку має кожен учасник команди. Після цього діти мають разом обговорити, яку назву матиме тварина, як і де вона живе, чим харчується, які у неї є особливості тощо. Потім учасники презентують свій малюнок іншим групам.

Ці вправи насправді зовсім не складні, до того ж вони здатні легко підняти настрій і вчителю, і учням! А головне - допоможуть дітям потоваришувати по-справжньому.

Дякуємо! Ми будемо тримати Вас в курсі!

# data[].attributes.attachment_link.title
6 вправ, які допоможуть об'єднати дітей у класі

# data[].attributes.attachment_link.description
Цікаві та прості вправи, які допоможуть вам об'єднати учнів та учениць. В ідеальному світі стосунки між учнями та ученицями у школі чудові - всі товаришують з усіма, а непорозумінь навіть не може бути. Але у реальності дітям потрібен час для того, щоб пристосуватися одне до одного та порозумітися.

# data[].attributes.headline
9 мультфільмів про родину

# data[].attributes.subject
9 мультфільмів про родину

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Ми часто сваримось, часто не спілкуємось, часто навіть не згадуємо про своїх батьків або прабатьків. Бо сім'я для нас - це щось буденне та саме собою зрозуміле. Насправді родинні зв'язки ледь не найцінніше, що ми маємо. Якщо хочете довести це своїм дітям або партнерам, або батькам, не сперечайтеся, навіть не кажіть нічого - просто подивіться ці мультфільми.
Father And Daughter/Батько та дочка

Філософська стрічка від європейських аніматорів розповідає історію життя батька та дочки. Вони разом гуляють, спілкуються, катаються на велосипедах. Та одного разу дочка лишається сама - вона вже доросла й у неї є власна сім'я. Минають роки, вона старшає, старішає, але кожного дня вона згадує про своє дитинство, проведене поруч із татом.

Tir Nan Og

Дуже зворушливу короткометражну стрічку про любов та втрату прабатьків відзняв французький режисер Фарсі Тесьєр. Мультфільм розповідає про дівчинку, бабуся якої покинула її через дивну людину-птаха. Дівчинка долає ліси, річки та гори, щоб знайти бабусю й нарешті їй це вдається, але людина-птах не відпускає бабусю до онуки. Раптом мала дізнається, що перед нею не чудовисько, а душа її померлого дідуся, який сповістив, що бабусі теж час йти. Вони прощаються із онукою і відлітають разом із іншими птахами.

Braxton/Брекстон

Це аматорська стрічка режисера-початківця Бреда Уоррена. Вона розповідає просту історію про важливу річ - увагу старшого брата до молодшого, й бажання робити все разом. До речі, музику до мультфільма написав брат Бреда - Меттісон. Ось такий сімейний підряд!

Geoff/Джефф

Діти навіть і не уявляють, як сильно вони можуть надихати своїх батьків на великі та малі звершення. Герой цього мультику усе життя намагається розробити найкращий рецепт консервованих бобів. Досягнути мети йому вдається завдяки двом дітям-підліткам, яких він забажав вразити.

Can I Stay/Чи можу я залишитися

Кожному з нас потрібні любов, піклування та увага. Але ми не завжди це розуміємо й іноді довго до цього розуміння йдемо. Наприклад, як от героїня цього мультику. Їй довелося жити на вулиці у самотності та злиднях. Та одного разу вона зустріла чарівну консервну банку, яка привела її до квартири доброї літньої жінки. Ось таким чином бездомниця знайшла собі бабусю.

Tamara/Тамара

Це зворушлива історія про глухоніму дівчинку на ім'я Тамара. Вона обожнює танцювати і мріє стати балериною. Незважаючи на глухоту, у неї чудова пластика і почуття ритму. Можливо, одного разу мрія Тамари здійсниться, адже її дуже підтримує мама. І це для Тамари - найважливіше.

Inside Out/Думками навиворіт

Повнометражна анімована стрічка студії Pixar познайомить вас із дівчинкою на ім'я Райлі, яка разом із батьками переїжджає жити до іншого міста, де на неї чекають різні негаразди. Але впоратися із ними допомагає любов та підтримка батьків. На YouTube є ролик, де зібрано найзворушливіші моменти.

Little Red Riding Hood - Fixed Fairy Tales/Червоний капелюшок - виправлені казки

У казках головні героїні завжди нерішучі, занадто добрі та дуже наївні, як от Червоний капелюшок. Вона повірила вовку й тим самим прирікла свою бабусю ледь не на смерть. А от мультиплікатори, що створили серію виправлених казок, продемонстрували нам, якою б була історія, якби от, наприклад, ви самі були б Червоним капелюшком.

Parfum fraise/Полуничний аромат

Короткометражка розповідає про непросте життя чоловіка на ім'я Макото, якого увесь час переслідують бандити. Він дає їм прочухана, аж одного разу нахаби нападають на Макото коли той разом зі своїм малим сином Казукі виходить із кінотеатру після перегляду фільму про улюбленого супергероя. Переляканий хлопчик здогадується, що його батько такий самий бандит, бо помічає на його плечі татуювання якудзи. Але прощає його, бо любить, не дивлячись ні на що. Стрічку радимо дивитися із дітьми старшими 13-ти років, бо вона містить сцени насилля.
Фото: кадр із мультфільму "Думками навиворіт "

# data[].attributes.attachment_link.title
Family ties: 9 мультфільмів про родину

# data[].attributes.attachment_link.description
Ми часто сваримось, часто не спілкуємось, часто навіть не згадуємо про своїх батьків або прабатьків. Бо сім'я для нас - це щось буденне та саме собою зрозуміле. Насправді родинні зв'язки ледь не найцінніше, що ми маємо. Якщо хочете довести це своїм дітям або партнерам, або батькам, не сперечайтеся, навіть не кажіть нічого - просто подивіться ці мультфільми.