# data[].attributes.headline
Zaudēto izmaksu korelācija ar izvēles iespējam izklaides produktos

# data[].attributes.subject
Zaudēto izmaksu korelācija ar izvēles iespējam izklaides produktos

# data[].attributes.body
A fourth economic characteristic is the project-based nature of entertainment production. Each entertainment product-such as a book, a film, or a piece of music-is unique. The making of each product is a separate project with unforeseen contingences, for which different creative, technical, and commercial talent is assembled. Although every industry contains activities that are project-based, the proportion of it in the entertainment industry is extreme. (Bakker, 378)

# data[].attributes.body
Gould and Fernandez (1989) identify five different brokerage roles:

Coordinators

Representatives

Gatekeepers

Liaisons

Consultants

# data[].attributes.body
At the household level, the extreme product differentation, in which each household made its own products, disappeared. But in return each household now had access to a far larger variety of entertainment products, from which it still could choose its own truly and strictly unique combination, and of which it now could afford to consume a far larger quantity. Tue fixed and sunk costs per household probably declined, and rising wages increased the opportunity costs of household production. In nineteenth-century Britain, for example, the industrialized areas had the largest provision of commercial entertainment (Sanderson, 1984). (Bakker, 361)

# data[].attributes.body
Trešā ekonomiskā tendence bija tāda, ka vairums radošo industriju ražoja produktus, kam bija spēcīgs gandrīz publisks raksturs: tie bija bez konkurences, bet nepārvarami. Produkts ir bez konkurences, dažreiz to sauc arī par neiznīcināmu, ja cilvēks, kas patērē preci, nenovelk citai personai pieejamo daudzumu. Viena papildus persona “patērē” valsts aizsardzību, piemēram, nesamazina citiem pieejamo daudzumu, savukārt viena papildus persona, kas patērē maizi, to dara. Tīri sabiedriskie labumi, piemēram, valsts aizsardzība, ir gan nekonkurējoši, gan neizslēdzami, un tīras privātās preces, piemēram, maize, ir gan konkurējošas, gan izslēdzamas.
-Bakker (377)

# data[].attributes.body
Ienesīgumu radošajās industrijās veicina tieši pircēju vēlmju un gaumju dažādība.

# data[].attributes.body
Cenu diskriminācija - atšķirīgu cenu noteikšana vienādas nozīmes precēm (vai pakalpojumiem) atkarībā no to kvalitātes, pirkšanas (vai izmantošanas) daudzuma, tirgus vietas un citām pazīmēm.
Viens no cenu diskriminācijas galvenajiem ieguvumiem ir ka tie "ielaiž" patērētājus ārpus tirgus, tādus, kas citādi tajā nebūtu (County 2000).
-Backer (368)

# data[].attributes.body
Ražotāji, kuri nezina, ko pārdot (dont know what will sell), ražos produsktus patērātājiem, kuri nezina, ko vēlas.
-Bakker (359)

# data[].attributes.body
Nulles efektivitāte (nulles daudzveidība(?) tulkotājs kaut kā jocīgi tulko) - augstas zaudētās izmaksas par prototipu un zemas vidējās izmaksas par skatīšanos.
Bezgalīgā daudzveidība (efektivitāte) - zemas zaudētās izmaksas un augstas vidējās izmaksas
-Bakker (358)

# data[].attributes.body
Statistiski efektīvai nozarei nav jābūt dinamiski efektīvai, tā nekad nav līdzsvara stāvoklī , bet vienmēr mainās no viena līdzsvara uz nākamo.
-Bakker (353)

# data[].attributes.body
Neintegrētā vērtību ķēdē, kurā produktus pārdod tieši, produktu stimulu paaugstināt kvalitāti ierobežo tas, ka viņš vai viņa negūs nekādus minimālus ieņēmumus, ko produkts rada izplatītājam un mazumtirgotājam. Klasiskais risinājums ir vertikāla integrācija vai ieņēmumu dalīšanas līgumu izmantošana. Šī konstrukcija atbilst dažādu vērtību ķēdes posmu dalībnieku interesēm un tādējādi nodrošina, ka nelielie mazumtirdzniecības ieņēmumi nonāk pie ražotāja, un tas savukārt dod ražotājam stimulu veikt nelielus uzlabojumus preču cenu ziņā, kas radīs papildu pārdošanas apjomus un līdz ar to arī lielāku peļņu ražotājam.
-Bakker (376)

# data[].attributes.body
Kā izpaužas eksternitātes pozitīvā nozīmē? (No teorijas aptuveni skaidrs virziens, bet varbūt var vairāk paskaidrot caur piemēriem?)

# data[].attributes.body
Tie radošie sektori, kuri koncentrējas uz

# data[].attributes.body
Ārpus radošajām industrijām ir vairāk radošā nodarbinātība kā pašās radošajās industrijās. (390.lpp Cunningham, Potts)

# data[].attributes.body
Kas tieši produktu padara par kultūras produktu? Un kas to padara par nekultūras produktu (izņemot vergus :D)?

# data[].attributes.body
- Zaudētās izmaksas (sunk costs) – iekasētas vienreiz un nevar tikt atgūtas biznesu beidzot. (358. lpp)

- Kāda ir zaudēto izmaksu (sunk costs) loma tieši radošajās industrijās?

# data[].attributes.body
- Schumpeter (1942) – ieviesa radošās iznīcināšanas konceptu kā veidu, kurā jauns veids kā veikt biznesu, izkonkurē vecos veidus un produktus. (353.lpp)

- Daudzās industrijās var redzēt radošo iznīcināšanu, kurā jauns produkts aizslauka vecos produktus, bet izklaides industrijā vecie “produkti” bieži izdzīvo jaunos , atšķirīgos izskatos. (353.lpp)

- Vai avīzes radošās iznīcināšanas ietekmē pārtop par interneta medijiem?
- Kas vel ir pārtapis medijos?

# data[].attributes.body
Kāds reāls cenu diskriminācijas piemērs 2020. gadā (kad var aizmirst par kino, teātri un festivāliem)?

# data[].attributes.body
Šeit rezultāti.

# data[].attributes.attachment_link.description
Apmeklē šo saiti, lai redzētu video: IMG_8826.MOV

# data[].attributes.body
Saite uz aptauju: šeit.

# data[].attributes.attachment_link.title
Aptauja par slodzi un kursa apguves gaitu.

# data[].attributes.attachment_link.description
Feedback par kursu apguvi uz šo brīdi. Paldies!

# data[].attributes.body
Mediju veiksmīgas darbības priekšnoteikums ir sekmīgs biznesa modelis un tā ilgtspējīgums.
Lielāko daļu medija budžetu veido ienākumi no:
	• Reklāmas
	• Auditorijas maksājumi par informāciju, mediju lietošanu.

# data[].attributes.body
-Mediju satura realizēšana ir dārgs process;
-Latvijā ir skaitliski maza auditorija,
tāpēc ir grūti nodrošināt ar pastāvīgu peļņu, lai varētu izveidot veiksmīgu biznesa modeli.(Zelče,76)

# data[].attributes.headline
Principiāla-aģentu analīze un asimetriska informācija 

# data[].attributes.subject
Principiāla-aģentu analīze un asimetriska informācija 

# data[].attributes.body
publiskās izvēles teorijai ir svarīgi divi koncepti, kas savā starpā sadarbojas: principiāla-aģentu analīze un asimetriska informācija. Politiskā arēnā princips ir balsotājs vai nodokļu maksātājs, kura vietā konkrētu politiku lieto praktiski aģents, piem. kultūras organizācija. Asimetriska informācija ir situācija, kurā tiem, kuri ir vienā izdevīga darījuma pusē, ir vairāk informācijas kā citām grupām un viņi to izmanto savam labumam.

opportunistic behavior – iespēju izmantošanas uzvedība?

# data[].attributes.body
pielieto ekonomisko pieeju politisku lēmumu pieņemšanā. Šī teorija var tikt uztverta kā vēl viena pieeja labklājības ekonomikai, labklājības ekonomika ņem politisko izvēli kā dotu, bet publiskās izvēles teorija skatās kā politikas tiek veidotas.

# data[].attributes.body
labklājības ekonomika nodrošina teorētisko pamatu izmaksu ieguvumu ilgtermiņu investīciju analīzei. CBA ir papildināta un daļēji aizvietota kultūras ekonomikā ar literatūras apjomu iespējamās vērtēšanas(CV) analīzē, kā arī stingri iesakņota labklājības ekonomikā, kura lieto cilvēku subjektīvas aplēses(aptuvenizācijas/estimates) aptaujas par vērtību, ko viņi nozīmē publiskiem projektiem kā lēmumu pieņemšanas pamatus.

# data[].attributes.body
visticamāk, visplašāk lietotā pieeja kultūras ekonomikai. Analizē apstākļus maksimālai resursu sociālai efektivitātei visā tirgū ekonomikā, pielietojot neoklasiskās ekonomikas pieeju.

# data[].attributes.body
ekonomikas atzars, kas pēta tirgu struktūru un firmu stratēģisko uzvedību neperfektā konkurencē.

# data[].attributes.body
raizējas par individuāla ražotāja un patērētāja ekonomisku uzvedību. Lieto neoklasisku pieeju, fokusējas uz cenu teoriju. Mikroekonomiskā analīze tiek pielietota arī bezpeļņas organizācijām.

# data[].attributes.body
pieņem, ka individuālie ražotāji un patērētāji racionāli izrēķina visas alternatīvas, kad izdara izvēli, un viņiem ir pietiekama informācija, lai to darītu. Tirgus strādā tā, ka piedāvājums un pieprasījums atbild cenām un cenas nosaka, ko ražot.

# data[].attributes.body
pēta kopējos ekonomiskos mainīgos, piem. nacionālo ienākumu izmēru un izaugsmi, nodarbinātību un inflāciju, un nodarbojas ar ekonomiski plašām politikām, lai sasniegtu ekonomisko izaugsmi.

# data[].attributes.body
Mediju produkcijai ir nozīmīgs "public good" aspekts- Viena persona, lietojot vai gūstot labumu no produkta neietekmē tā lietošanu vai gūto labumu citai personai. (piemēram, raidījumi, grāmatas utt.)

# data[].attributes.body
Īsti neizpratu, kā Latvijas sabiedriskie mediji plāno iegūt līdzekļus, izejot no reklāmas tirgus. Vai tas varētu būt vairāk abonomentu, konkursu vai projektu finansējumi?

# data[].attributes.body
Parasti tos lielākoties veido reklāmas un auditorijas mediju abonēšanas, lietošanas maksājumi.
Tomēr ienākumus papildina arī tādi avoti kā politiskās partijas, biznesa uzņēmumi un institūcijas un to sabiedrisko attiecību pasākumi. Šādus avotus varētu uztvert kā negatīvākus medijos, jo tie var būtiski ietekmēt mediju objektivitāti, vairāk baltoties pēc ienākumu devēju interesēm.

# data[].attributes.body
Lai arī kā mediju darbības normatīvs/pamatinterese tiek uzskatīta kalpošana sabiedrības interesēm, ir jāņem vērā, ka plašsaziņas līdzekļi ir arī saimnieciskās darbības joma.
=> to īpašniekiem ir jānosedz izmaksas tā pat kā pārējiem uzņēmējiem t.i. darba algas, nodokļi, īres maksa, infrastruktūras izmaksas u.c.

# data[].attributes.body
Vai standarta biznesa modelis, kas īpaši slikti strādā mediju produktiem, strādās tikpat slikti arī citiem radošo industriju produktiem?

# data[].attributes.body
-ražot produktu kamēr ražošanas izmaksas ir mazākas vai vienādas  ar pārdošanas cenu
-viens no galvenajiem iemesliem, kāpēc tirgus būs neveiksmīgs vai disfunkcionāls
-īpaši slikti strādā mediju produktiem
(Baker, 7, 8)

# data[].attributes.body
*izmaksas pārsniedz ieņēmumus
*publiska labuma raksturs
*nepastāvība
*nepieciešamas valsts substīdijas
*nepilnību gadījumā dara lielu kaitējumu sabiedrībai
*ja valsts ekonomika iet uz leju, tad kultūra cieš pirmā un visvairāk.

# data[].attributes.body
Mediju pētniecībai nekad nav bijis piešķirts prioritārs statuss Latvijas zinātnes sistēmā, tā arī visai reti ir saņēmusi finansējumu no zinātnei atvēlētajiem valsts budžeta līdzekļiem.(Zelča,46)

# data[].attributes.body
Kas ir īpatnējs / specifisks tieši kultūras / radošo / mediju industriju produktiem / ražošanai?

# data[].attributes.body
Kas ir radniecīgs radošajām nozarēm (kur jums tās šķiet arī ne tik gluži radniecīgas) kā industrijām? ?

# data[].attributes.body
Kādi apsvērumi noraida ekonomisku / biznesa / neoliberālu pieeju radošajām industrijām? Kur tas īpaši izteikti ir jūtams tieši mediju industrijā?

# data[].attributes.body
Raksturojiet, kā veidojas cenas un piedāvājuma/pieprasījuma dinamika, tirgus līdzsvars un citas mūsdienu kapitālisma galvenās likumsakarības, kā arī tirgus nepilnības fenomenu.

# data[].attributes.body
Viena no galvenajām iezīmēm ir tā, ka tā lielā mērā paļaujas uz tirgu. Uzņēmēji paši lemj, kādu radošo darbu tie veido, savukārt cilvēki, bieži vien bez nepieciešamajām zināšanām un pieredzes par to, kas ir laba māksla, lemj, kas gūst panākumus tirgū. Tas notiek šiem cilvēkiem izdarot izvēli - ko pirkt un apmeklēt. Daudzi nozarē strādājoši cilvēki uzskata, ka būtu nepieciešams eksperta vērtējums, kas ir vērtīga māksla, lai to finansētu, jo patērētāji ne vienmēr ir pietiekami labi informēti vai ir gatavi maksāt pietiekami, lai uzturētu to tirgū. Ekonomisti gan par galveno patēriņa noteicošo faktoru uzskata patērētāju suverenitāti - pārliecību, ka patērētāji vislabāk vērtē viņu vēlmes.
(Towse, 22-23)

# data[].attributes.body
Kādi apsvērumi pamato ekonomisku / biznesa / neoliberālu pieeju radošajām industrijām? Kur tas īpaši izteikti ir jūtams tieši mediju industrijā?

# data[].attributes.body
Tikai 60tajos gados parādījās pirmie mēģinājumi kultūras procesiem piemērot ekonomiskus analīzes kritērijus. Termins "kultūras industrija" sāka izplatīties tikai 70to gadu beigās, nostiprinoties (arī politiskos instrumentos) 80tajos un vēlāk. Tomēr vēl šobrīd ir sastopama būtiska skepse par šādas pieejas pamatotību.  (Towsen, 19-20)

# data[].attributes.body
Reklāma
Arhitektūra
Mākslas un antikvāro priekšmetu tirgus
Video un datorspēles
Daiļamatniecība
Dizains
Mode
Kino un video
Mūzika
Izdevējdarbība
IT nozare
Televīzija, radio, masu mediji
(Towsen , 21)

# data[].attributes.body
Mediji galvenokārt tiek pārdoti divos tirgos – auditorijas un reklāmas devēju tirgū; tieši otrais nodrošina lielāko daļu vai pat visus ienākumus.

# data[].attributes.headline
Mediju veiksmīgas darbības priekšnoteikums ir sekmīgs biznesa modelis un tā ilgtspējīgums. Ierasti lielāko daļu budžeta veido ienākumi no reklāmas un auditorijas maksājumi par mediju lietošanu. Finanšu līdzekļi ienāk arī no daudziem citiem avotiem, piemēram, politiskajām partijām, citu jomu biznesa uzņēmumiem, dažādām institūcijām un to sabiedrisko attiecību pasākumiem. (Zelča - 42,43)

# data[].attributes.subject
Mediju veiksmīgas darbības priekšnoteikums ir sekmīgs biznesa modelis un tā ilgtspējīgums. Ierasti lielāko daļu budžeta veido ienākumi no reklāmas un auditorijas maksājumi par mediju lietošanu. Finanšu līdzekļi ienāk arī no daudziem citiem avotiem, piemēram, politiskajām partijām, citu jomu biznesa uzņēmumiem, dažādām institūcijām un to sabiedrisko attiecību pasākumiem. (Zelča - 42,43)

# data[].attributes.body
Televīzijas pārraides vērtība ir Audiences un reklāmdevēju vērtības kopums, respektīvi, cik viņi ir gatavi maksāt.
(Baker, 11)

# data[].attributes.body
Žurnālistika un mediju satura realizēšana ir dārgs process, un skaitliski maza auditorija, kāda ir arī Latvijā, nespēj nodrošināt ar pastāvīgas peļņas gūšanas iespējām, veidojot veiksmīgus biznesa modeļus.
Tādēļ mediju īpašnieki galvenokārt izvēlas divas no galvenajām peļņas gūšanas metodēm – komercpeļņas gūšana sadarbībā ar reklāmdevējiem vai personīga motivācija mediju biznesa uzturēšanā, kas var būt saistīta ar daudzējādiem mērķiem, piemēram, dažādu politisko spēku pārstāvēšanu.
(Zelča 76)

# data[].attributes.body
Pasaulē notiekošās plašsaziņas līdzekļu biznesa transformācijas tiek vērtētas kā iespējamais drauds vārda brīvībai un mediju daudzveidībai. Sociālo mediju platformu uzplaukums ir sašaurinājis drukāto un elektronisko mediju lietošanu un ienākumus.
(Zelča, 45)

# data[].attributes.body
Standarta modelis - kad normālos apstākļos, tirgus mudina firmas ražot un pārdot preces, kamēr tās izmaksas ir mazākas nekā cena, par kuru pircējs preci pirks.
(Baker, 7)

# data[].attributes.body
- reklāmas
- auditorijas maksājumi par mediju lietošanu
- politiskās partijas
- citu jomu biznesa uzņēmumi
- dažādas institūcijas un to sabiedrisko attiecību pasākumi
(Zelča, 42 - 43)
- pašvaldības budžets
- domes budžets
(Zelča, 44)
- valsts budžets
(Zelča, 48)

# data[].attributes.body
Kādas ir mūsdienu kapitālisma negatīvās izpausmes, kuras atpazīst ekonomikas zinātne kā "dabiskas" kapitālismam? Kā tās ekonomiski tiek raksturotas / izskaidrotas?

# data[].attributes.body
Latvijas mediju ekonomiku iespējams dēvēt par Krēslas un Gaismas zonas mistra lauku, kur savijas un mijas daudzas un dažādas intereses, motivācijas un nolūki, atklātas un slēptas naudas plūsmas, kā arī tieši, slēpti un hibrīdi finanšu avoti.
(Zelča, 45)
- necaurspīdīgums daudzos mediju ekonomikas aspektos
(Zelča, 55)

# data[].attributes.body
- sava identitāte un savs veids kā darīt lietas
- pēta esošus un citus jautājumus lietojot ekonomisku analīzi
- nepieciešamas zināšanas un saprašana par uzstāšanās un vizuālo mākslu, muzejiem, mantojumu un tādām industrijām kā filmu un pārraides, kā arī radošumu un mākslinieku izglītību
- kultūras sektoram raksturīgas problēmas
- kultūras ekonomika pielāgo ekonomikas idejas kultūras sektoram specifiskajām iespējām
(Towse, 19-21)