# data[].attributes.body
«Лісова пісня» — драма-феєрія у трьох діях Лесі Українки, написана 1911 року в місті Кутаїсі, вперше на професійній сцені поставлена 22 листопада 1918 року в Державному драматичному театрі у Києві

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Лісова пісня" - драма-феєрія у трьох діях Лесі Українки, написана 1911 року в місті Кутаїсі, вперше на професійній сцені поставлена 22 листопада 1918 року в Державному драматичному театрі у Києві (режисер Олександр Загаров), а через кілька місяців після прапрем'єри в Києві, а саме 4 серпня 1919-го здійснив наступне, друге за ліком сценічне прочитання "Лісової пісні" режисер театру й кіно, драматург та скульптор Іван Кавалерідзе на сцені Українського драматичного театру Роменської "Просвіти" (художник - Євдоким Минюра). Твір є одним з перших прообразів фентезі в українській літературі.

У чорновому варіанті драма була написана влітку 1911 року в Кутаїсі впродовж 10-12 днів. Остаточне доопрацювання та редагування твору тривало до жовтня того ж року. Леся Українка в листі до сестри Ольги від 27 листопада 1911 року так згадувала про напружену роботу над "Лісовою піснею":

Писала я її дуже недовго, 10-12 днів, і не писати ніяк не могла, бо такий уже був непереможний настрій, але після неї я була хвора і досить довго "приходила до пам'яті"... Далі я заходилася її переписувати, ніяк не сподіваючись, що се забере далеко більше часу, ніж саме писання, - от тільки вчора скінчила сю мороку, і тепер чогось мені шия і плечі болять, наче я мішки носила.

У листуванні письменниці є згадки про те, що стало поштовхом до написання твору. У листі до матері від 2 січня 1912 року Леся Українка писала:

Мені здається, що я просто згадала наші ліси та затужила за ними. А то ще я й здавна тую Мавку "в умі держала", ще аж із того часу, як ти в Жабориці мені щось про мавок розказувала, як ми йшли якимсь лісом з маленькими, але дуже рясними деревами. Потім я в Колодяжному в місячну ніч бігала самотою в ліс (ви того ніхто не знали) і там ждала, щоб мені привиділась Мавка. І над Нечімним вона мені мріла, як ми там ночували - пам'ятаєш - у дядька Лева Скулинського. Видно, вже треба було мені її колись написати, а тепер чомусь прийшов "слушний час" - я й сама не збагну чому. Зачарував мене сей образ на весь вік.

Численні переробки, закреслення та дописки в чорновому автографі свідчать про складну та наполегливу працю над твором. Автограф не становить єдиного цілого, має кілька текстових нашарувань і відбиває різні етапи роботи - від первісного до остаточного.

Цікавим є первісний начерк дії 1, що іноді скидається на розгорнутий план, де фіксувався зміст окремих сцен і де поетичний текст іде впереміж з прозою, так, як він народжувався у творчій уяві письменниці.

Першодрук - у журналі "Літературно-науковий вісник", 1912, том 57, книга 3, с. 401-448, з друкарськими огріхами (пропусками окремих слів та рядків). Леся Українка у процесі підготовки нового видання виправила недоліки, додала волинські народні мелодії. Окремим виданням "Лісова пісня" вийшла в січні 1914 року.

Зображення Лукаша і Мавки на реверсі срібної ювілейної монети НБУ За твором Лесі Українки "Лісова пісня".

Драма-феєрія у 3 діях:

Старий ліс на Волині, дика і таємнича місцина. Початок весни. З лісу вибігає "Той, що греблі рве". Він перемовляється з потерчатами та Русалкою, яка нагадує йому про своє кохання, дорікає зрадою. Водяник сварить Русалку, що вона водиться з облудливим чужинцем. Він тільки зводить Русалок.

У тій самій місцевості дядько Лев та його небіж Лукаш збираються будувати хату. Лев - старий чоловік, добрий. Лукаш ще молодий парубок. Старий розповідає хлопцеві, що треба уважно ставитися до лісових жителів. Лісовик говорить Русалці про те, що Лев не скривдить їх.

Лукаш робить з очерету сопілку, на голос якої приходить Мавка, яка перед тим розмовляла з Лісовиком. Лісовик попереджав дівчину, щоб оминала людей, бо від них тільки лихо.

Коли Лукаш збирається ножем надрізати березу, Мавка зупиняє його і просить не кривдити своєї сестриці. Лукаш дивується, що зустрів у лісі таку незвичайно пишну та вродливу панну, запитує, хто вона така. Вона називається Мавкою лісовою.

Дівчина подобається Лукашеві своєю мінливою вродою, ласкавою мовою, чутливістю до музики й краси. Він розповідає, що люди паруються між собою, коли кохають.

Говорить хлопець Мавці й про те, що вони збираються будувати в лісі хату.

Мавка й Лукаш закохуються одне в одного. Русалка намагається їм нашкодити.

Дія друга

Ярослава Мосійчук у ролі Мавки.

Пізнє літо, на галявині вже побудовано хату, посаджено город. Мати сварить Лукаша, що він даремно витрачає час, граючи на сопілці. Вона кричить і на Мавку, називаючи її ні до чого не придатною нечупарою. Дорікає їй за одяг, висилає жати. Але Мавка не може жати колосочки, бо Русалка польова заступається за них.

Лукаш пояснює Мавці, що матері потрібна невістка, яка б працювала на полі й у хаті. Мавка силується зрозуміти всі ці закони своїм закоханим серцем, але такі дрібні турботи чужі їй, вона живе всесвітньою красою.

До обійстя приходить молодиця Килина. Вона бере у Мавки серп і починає жати. З Лукашем вона жартує, а потім іде до хати. Мати ласкаво приймає її. Лукаш проводжає Килину до села.

Мавка потерпає, та Русалка заспокоює її, але застерігає від кохання, яке може занапастити вільну душу. Попереджає Мавку й Лісовик. Він просить її згадати про свою волю, красу природи, звільнитись від пут людського кохання.

Мавка збирається знову стати вільною лісовою жителькою. Вона вдягається у багряницю, срібний серпанок. До неї починає залицятися Перелесник. Вони танцюють. Але з'являється Марище (Той, що в скалі сидить), яке хоче забрати Мавку. Вона відповідає, що буде вічно жити.

З'являється Лукаш, поводиться з Мавкою грубо і кричить матері, що хоче засилати старостів до Килини. З горя Мавка віддає себе Марищу.

У хмарну осінню ніч біля Лукашевої хати бовваніє постать Мавки. З лісу виходить Лісовик. Він пояснює, що наказав перетворити Лукаша на вовкулаку. Але Мавка розповідає, що їй вдалося перетворити його на людину силою свого кохання, після чого Лукаш втік від Мавки.

З'являється Куць, розповідає, що дядько Лев помер, а в сім'ї Лукаша порядкують негаразди, свекруха з невісткою сваряться.

З'являються Злидні, оселяються в хаті.

Виходить Килина, розмовляє з Мавкою, заклинає її, і та перетворюється на вербу. Малий син Килини вирізує з неї сопілку.

З'являється Лукаш, Килина свариться з ним. Виходить мати Лукашева, якій він дорікає за невістку. Хлопчик (син Килини) просить Лукаша заграти на сопілці. Сопілка промовляє голосом Мавки: "Як солодко грає, як глибоко крає, розтинає мені груди, серденько виймає..."

Килина хоче зрубати вербу-Мавку, але Перелесник спалює її. Вогонь з верби перекидається на хату, і вона згоряє.

Килина біжить до села по допомогу. До Лукаша приходить його загублена Доля і вказує на сопілку. Дух Мавки просить його грати і не журитися за її тіло.

Лукаш грає і Мавка на мить стає тілесною. Лукаш кидається до неї, починається завірюха.

В останній сцені Лукаш сидить сам, прихилившись до берези, з сопілкою в руках. На його устах застигла посмішка.

Лісова пісня: Драма-феєрія в 3-х діях. - Київ: Друк. В.П. Бондаренка та П.Ф. Гніздовського, 1914. - 80 с.

Лісова пісня. - Київ, 1929. - 86 с.

Лісова пісня. Драма-феєрія в трьох діях / вст. ст. Б. Якубського; дереворити О. Сахновської. Харків - Київ: Державне видавництво України; друк. "Київ-Друк", 1930. - 120 с., іл.

Лісова пісня. - Київ: Веселка, 2007. - 176 с. (кольорові ілюстрації Софії Караффи-Корбут). ISBN 966-01-0391-3

Лісова пісня. - Київ: Грамота, 2012. - 128 с. (кольорові ілюстрації Віталія Мітченко). ISBN 9789663493572.

Лісова пісня. - Київ: Основи, 2017. - 152 с. (кольорові ілюстрації Поліни Дорошенко). ISBN 978-966-500-350-2.

Лісова пісня. - Київ: Апріорі, 2021. - 160 с. (кольорові ілюстрації Олесі Вітовської). ISBN 978-617-629-669-0.

Das Waldlied. Übersetzung ins Deutsche von. E. Bermann. Київ, ДВУ, 1931. Архів
Ukrainka Lesya. Waldlied: Märchenspiel in drei Aufzügen / Redaktion: Sergij Romanov, Tetiana Danyluk-Terestschuk; Übersetzung ins Deutsche: E. Bermann; Zeichnungen: I. Rubluk. Text auf Ukrainisch und auf Deutsch. Luzk: Lesya Ukrainka Osteuropäische Nationale Universität, 2017. 284 S. Архів

Forest Song // Spirit of Flame. A Collection of the Works of Lesya Ukrainka. Translated by Percival Cundy. New York, 1950. p. 171-260. Архів

Forest Song. A fairy drama in three acts, transl. by Gladys Evans. Kyiv, Dnipro, 1985.

Forest song / Transl. by V. Rich // The Ukrainian Rev. - 1994. - № 1. р. 66-73; № 2. р. 33-58; № 3. р. 40-60; N№ 4. р. 48-64.

The Forest Song. Translated by Wanda Fips and Virlana Tkacz. Kyivskiy Budynok Knyhy, 2018. 256 p.

До 2014 року в Україні курсував нічний швидкий потяг №88 Ковель - Сімферополь, який мав фірмову назву "Лісова пíсня". Зараз поїзд із меншим складом вагонів курсує лише до станції Новоолексіївка.

Віктор Петров. Лісова пісня // Леся Українка. Твори. - Харків-Київ: Книгоспілка, 1929. - Т. 8. - С. 157-177. Передруковано у Розвідки. Т.1 - с. 382-399.

# data[].attributes.attachment_link.title
Лісова пісня - Вікіпедія

# data[].attributes.attachment_link.description
"Лісова пісня" - драма-феєрія у трьох діях Лесі Українки, написана 1911 року в місті Кутаїсі, вперше на професійній сцені поставлена 22 листопада 1918 року в Державному драматичному театрі у Києві (режисер Олександр Загаров), а через кілька місяців після прапрем'єри в Києві, а саме 4 серпня 1919-го здійснив наступне, друге за ліком сценічне прочитання "Лісової пісні" режисер театру й кіно, драматург та скульптор Іван Кавалерідзе на сцені Українського драматичного театру Роменської "Просвіти" (художник - Євдоким Минюра).

# data[].attributes.headline
"Лісова пісня" Леся Українка

# data[].attributes.subject
"Лісова пісня" Леся Українка

# data[].attributes.attachment_link.title
Артем Пивоваров x Христина Соловій - Мова вітру (OST «Мавка. Лісова пісня») [Official Video]

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Книга-мандрівка. Україна

# data[].attributes.attachment_link.title
КАРПА ПРО ЛЕСЮ УКРАЇНКУ: Мавка, фемінізм і 200 гривень. 2 серія «Книга-мандрівка. Україна».

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Довідник цікавих фактів та корисних знань

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка: цікаві факти (дитинство, життя, біографія)

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Всеукраїнська школа онлайн

# data[].attributes.attachment_link.title
10 клас. Українська література. Життєвий і творчий шлях Лесі Українки

# data[].attributes.headline
Леся Українка,це найкр

# data[].attributes.body
Леся Українка,це найкраща поетеса тих часів,яку пам'ятають і зараз.

# data[].attributes.headline
До дня народження Лесі Українки

# data[].attributes.subject
До дня народження Лесі Українки

# data[].attributes.attachment_link.title
Леся Українка. Цікаві факти.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Галина Конах

# data[].attributes.attachment_link.title
Галина Конах «Стояла я і слухала весну...» (Леся Українка)

# data[].attributes.headline
"Мріє, не зрадь"

# data[].attributes.subject
"Мріє, не зрадь"

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Суспільне Культура

# data[].attributes.attachment_link.title
Ірма Вітовська. Читання | Леся Українка

# data[].attributes.headline
З сестрою Ольгою, Берлін, 1899

# data[].attributes.subject
З сестрою Ольгою, Берлін, 1899

# data[].attributes.attachment_link.title
150px-Леся_Українка_з_сестрою_Ольгою._Берлін._1899_рік

# data[].attributes.headline
З Аріадною Драгомановою, 1894

# data[].attributes.subject
З Аріадною Драгомановою, 1894

# data[].attributes.attachment_link.title
167px-Леся_Українка_і_Рада_Драгоманова._1894_р

# data[].attributes.body
Рух, активність, чин, ризик, порив сягнути недосяжного

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Наталка Денисенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Наталка Денисенко читає вірш Лесі Українки - CONTRA SPEM SPERO

# data[].attributes.headline
Леся Українка 

# data[].attributes.subject
Леся Українка 

# data[].attributes.body
Писала в жанрах поезії, лірики, епосу, драми, прози, публіцистики, розвинула жанр драматичної поеми в українській літературі. Працювала в галузі фольклористики (наспівала 220 народних мелодій) і активно долучалася до процесів українського жіночого руху та національного відродження.

# data[].attributes.headline
  Леся зазначала

# data[].attributes.subject
  Леся зазначала

# data[].attributes.body
"Мені було легко  вийти на літературний шлях, бо я з літературної родини походжу , але від того не менше кололи поетичні терни"

# data[].attributes.headline
Леся Українка

# data[].attributes.subject
Леся Українка

# data[].attributes.body
Леся Українка (Лариса Петрівна Косач) - українська письменниця, перекладачка та культурна діячка. Народилася Леся 25 лютого 1871 р. в м. Новограді-Волинського (нині Житомирська область).

# data[].attributes.headline
Брати та Сестри Лесі Українки

# data[].attributes.subject
Брати та Сестри Лесі Українки

# data[].attributes.body
Олена Пчілка виховала шестеро дітей (двох синів і чотирьох доньок)

# data[].attributes.headline
Портрет поетеси.

# data[].attributes.subject
Портрет поетеси.

# data[].attributes.headline
Поетична спадщина

# data[].attributes.subject
Поетична спадщина

# data[].attributes.body
Леся Україка видала три поетичні збірки - "На крилах пісень" (1893), "Думи і мрії " (1899), "Відгуки" (1902).
Своє творче кредо яскраво втілила у вірші "Contra spem spero!" (1890), що вміщений у першій збірці.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (2)

# data[].attributes.body
Коханий Лесі Українки був Клемент Квітка

# data[].attributes.body
Дядько Лесі Українки М Драгоманов. Він був сильним політичним діячем. Свого дядька вона вважала вчителем.

# data[].attributes.attachment_link.title
Без названия (1)

# data[].attributes.headline
Моральний приклад

# data[].attributes.subject
Моральний приклад

# data[].attributes.body
Прикладом для Лесі були її тітки- Олесандра й Олена, саме Олені був присвячен перший вірш "Надія"

# data[].attributes.headline
Як все закінчилося...

# data[].attributes.subject
Як все закінчилося...

# data[].attributes.body
Сердце Лесі Українки перестало битися 19 березня 1913р. в грузинському м. Сурамі. Тіло письменниці перевезли до міста Києва й поховали на Байковому кладовищі поряд із могилами батька та брата.

# data[].attributes.headline
Все починалося з...

# data[].attributes.subject
Все починалося з...

# data[].attributes.body
Народилася 25 лютого 1871 року в м. Новограді-Волинському (нині Житомирська область)

# data[].attributes.headline
Батьки Лесі Українки

# data[].attributes.subject
Батьки Лесі Українки

# data[].attributes.body
Мати Лесі Українки Ольга Косач (більше відома під літературним псевдонімом Олена Пчілка)

# data[].attributes.headline
Спогади про виховання дітей у сім'ї Косачів

# data[].attributes.subject
Спогади про виховання дітей у сім'ї Косачів

# data[].attributes.body
Як діти, що виховувались не в гімназїї, а вдома, Леся і Михайло були далеко серйозніші та освідчені за нас. Відрізнялися вони від нас і мовою і одягом... Усе свідчило про вищий рівень Лесиної освіти. Інтелегентна і глибоко переконана мати вміла впливати на душі сво

# data[].attributes.headline
Перезд у Колодяжне

# data[].attributes.subject
Перезд у Колодяжне

# data[].attributes.body
У 1879 р. родина Косачів перебралася до Луцька: сюді було переведено на службу батька.