# data[].attributes.headline
Fem ting som er spesielt ved den ortodokse gudstjenesten og kirkerommet deres. 

# data[].attributes.subject
Fem ting som er spesielt ved den ortodokse gudstjenesten og kirkerommet deres. 

# data[].attributes.body
Gudstjenesten, også kalt liturgien er det aller viktigste i Den ortodokse kirke. De troende får her et møte med den himmelske verden, som er mye vakrere og annerledes enn vår egen verden. Det er derfor lagt veldig stor vekt på at gudstjenesten er helt spesiell, med kirkens utseende og innhold. Alt som foregår blir utført langsomt og med verdighet. Gudstjenesten dramatiserer menneskets frelse, Jesu tilblivelse, liv, død og oppstandelse. Gudstjenesten er veldig lang og varer fra 2 til 3 timer, så folk kommer og går underveis. Selve kirkerommet er spesielt innrettet, som viser østkirkens tanker om at gudstjenesten er et møte med det guddommelige. Kuppelen i taket og alteret er symboler på den usynlige himmelske verden. Alteret er derfor skjult bak en stor bildevegg som kalles ikonostasen, som er en symbolsk grense mellom Gud og verden. Den symbolske forbindelsen mellom Gud og verden er nemlig at denne ikonostasen har tre dører, der den midterste gir adgang til alteret. Når den er åpen, kan menigheten se alteret, som ellers bare prestene og diakonene har adgang til. I det midterste rommet i kirken, kirkerommet, kan de troende ta imot sakramentene, som i sin tur gjør at de blir guddommeliggjort.

# data[].attributes.headline
De hellige bildene i den ortodokse kirke

# data[].attributes.subject
De hellige bildene i den ortodokse kirke

# data[].attributes.body
Det mest vanlige motivet på bilder er Jesus Kristus, han som hersker over himmel og jord. Et slikt bilde finnes i alle ortodokse kirker. Det står alltid godt synlig i kirken fordi Jesus står i sentrum av ortodoks kristentro. Jesus er malt på gullbakgrunn med glorie rundt hodet, slik det blir gjort med hellige personer.

De hellige bildene er et kjennetegn ved Den ortodokse kirke. Kirken lærer at bildene er fylt med guddommelig energi, en hellig forkynnelse i skjønnhet, farge og form. Bildene er av hellige personer og helgener. Bildene skal ikke bare gjengi personene, men vise noe av det guddommelige og hellige ved dem. Menneskene på bildene er forbilder som skal minne de kristne om å gjøre gode gjerninger og riktige ting. Ikonene er som regel malt på gullfarget bakgrunn. Gull er Guds farge, symbol på guddommelighet, herlighet, makt og ære.

Bildene er en spesiell kunst og er malt på treplater med utvalgte farger og symboler i ulike systemer. Bildene er todimensjonale og formidler noe evig og tidløs. De er ingen skygger eller lyskilder som er malt inn i bildene. Dette er fordi guddommelige lys gjennomstråler bildene. Menneskene som er malt i bildet er malt på en måte slik at de ikke er ydmyke ovenfor gud. Bildene er et kjennetegn ved Den ortodokse kirke.

# data[].attributes.body
Den ortodokse kirke har ikke noe form for en felles ledelse og ingen pave som i den katolske kirke. Den ortodokse kirke har heller fire gamle patriarkater, som stammer fra oldtiden: Konstantinopel, Jerusalem, Antiokia og Alexandria. Det er biskopen som leder det som skjer, for eksempel under en gudstjeneste. I dag finnes det en del nasjonale kirker som blir ledet av patriark, for eksempel patriarken av Moskva og patriarken av Beograd.

Hvert enkelt område i den ortodokse kirke har biskopene som leder kirkens virksomhet. Prestene og Diakonene står under Biskopene. Det er bare menn som kan ha slike stillinger i kirken. Menn som er gift kan bli prester, men en prest kan ikke gifte seg etter at han er blitt innviet til prest. Biskopene velges bare blant prestene som ikke er gift, og en god del av munkene i den ortodokse kirke er samtidig prester. Biskopene blir ofte valgt blant disse.

Fra gammelt av har klostervesenet spilt en viktig rolle for den ortodokse kirke, med store klostre og mange munker. Klostervesenet er ikke delt inn i ordener som sånn i den katolske kirke. Alle de ortodokse klostrene følger de samme reglene.

# data[].attributes.body
Den ortodokse kirke er den tredje største retningen av kristendommen og kirken blir ofte kalt øst kirken. Den katolske kirke står sterk i land som Hellas, Russland og andre østeuropeiske land. Det finnes ortodokse kirker i Norge og store deler av verden. Kirken er mest utbredt i Russland, Midtøsten og den østlige delen av Europa. Kirken har 240 millioner medlemmer. I Norge er det ca 15 000 ortodokse kristne.

De aller fleste grekere synes det er to sider av samme sak å være greker og høre til den gresk-ortodokse kirke. Hele 98% av befolkningen er medlemmer i Den ortodokse kirke. I den østlige delen av Europa kan vi se denne tette forbindelsen ofte. Hellas er det tydeligste eksempelet på det, men det finnes en rekke nasjonale ortodokse kirker, blant annet Russland, Romania, Bulgaria og Serbia.

Mange av de som hører til en nasjon, tar det som en selvfølge at de hører til den ortodokse kirken som tilhører landet de lever i. Hellas er et av det tydeligste eksempelet på det, men det finnes også en rekke andre nasjonale ortodokse kirker, blant annet Russland, Romania, Bulgaria og Serbia. Kikene i hvert enkelt land er selvstendige og har litt ulike tradisjoner. Derfor snakker vi om gresk-ortodokse kristne, russisk-ortodokse kristne, serbiske-ortodokse kristne etc.

Det er veldig vanlig å bruke uttrykket "de ortodokse kirkene" I stedet for å si Den ortodokse kirke og det brukes også østkirken. Grunnen til at den også blir kalt østkirken er fordi at Den ortodokse kirke er mest utbredt i Russland, i den østlige delen av Europa og i Midtøsten.

Det landet med flest ortodokse er i Sverige, der er det ca 100 000 medlemmer. Finland har også mange medlemmer, men i Norge er det rundt 15 000 ortodokse kristne. De har kommet fra Russland , Serbia, Hellas, Etiopia og Eritrea, og menighetene er gjerne inndelt etter nasjonens bakgrunn. Noen eksempler på dette er Hellige Nikolai menighet i Oslo, hvor mange har familiebakgrunn fra østeuropeiske land, Den russiske ortodokse kirke, Den serbiske kirke i Norge og Det Greske Ortodokse Samfunn.

# data[].attributes.body
De ortodokse kristne har den samme troen på gud som andre kristne, og de bygger sin tro på Bibelen og det gamle testamentet. De ortodokse kristne legger veldig stor vekt på tre punkter, disse tre er:

GUD BLE MENNESKE FOR AT MENNESKET SKULLE BLI GUDDOMMELIG

Denne setningen betyr, kjernen i den ortodokse kristendommen. Tankegangen er som følge, Gud ble et menneske av kjøtt og blod da Jesus kom til verden. Denne hendelsen blir kalt inkarnasjonen, altså at en guddom tar form som et dyr eller menneske. Jesus levde som menneske blant menneskene, og det betyr at det guddommelige forente seg fullstendig med verden. Det vil si at menneskene kan bli en del av den guddommelige og evige verden og bli fullstendig forent med Gud. Dette er et hellig mysterium for de troende, som tanken ikke kan forstå. Men de kan oppleve mysteriet i den ortodokse gudstjenesten, og der kan de komme nærmere Gud.

KRISTUS HAR GITT MENNESKE SEIER OVER DØDEN

Grunnlaget for håpet om det evige liv er Jesu oppstandelse, mener alle kristne. Men den ortodokse kirke understreker dette så sterkt at den ofte blir kalt oppstandelsestroens kirke. I Norge er julen den store familiehøytiden, som det er knyttet en rekke tradisjoner til. Veldig mange nordmenn "må" gå i kirken på julaften for å få den rette stemningen. Ortodokse kristne har gjerne tilsvarende følelser overfor påsken. Årets høydepunkt er Påskenattsgudstjenesten. Da samles folket i kirken, med sine fineste klær, for å gjenoppleve det store underet at livet overvinner døden. Så er det en stor familiefest og folkefest første påskedag, med tradisjonell festmat. Den gode maten de spiser blir ekstra viktig fordi de har sju ukers fastetid bak seg før denne feiringen. I Russland og andre ortodokse land pleier familiene å ta med seg en kurv med mat til kirken for at presten skal velsigne maten. Kurvene inneholder blant annet påskebrød, kokte egg, skinke og smør. I Hellas er det vanlig å grille et helt lam. Påskelammet minner dem om at Guds lam, Jesus Kristus, gikk i døden for menneskets skyld.

HELGENE KAN HJELPE DE TROENDE

Helgene spiller en veldig viktig rolle i den ortodokse kirke som de også gjør i den katolske kirke. Den ortodokse kirke er særlig opptatt av at kirken ikke bare omfatter de troende som lever i dag. Her hører også Den himmelske menigheten med. Den består av alle helgenene, de som i livet sitt nådde langt på veien til enhet med Gud. De og alle himmelske vesener er usynlig til stede i gudstjenesten. Menigheten blir minnet på det gjennom alle ikonene - malte bilder av apostler og andre helgener, engler, jomfru Maria og Kristus. Ortodokse kristne ber til helgene, for de kan hjelpe de troende i livets små og store problemer og beskytte dem mot onde makter. Ikoner av helgener finnes ikke bare i kirkene og i hjemmene, men også i biler og i busser, på kontorer og i butikker. Prestene kan på bestemte dager bære et ikon av stedets helgen i prosesjon gjennom gatene. Mange er overbevist om at dette helgenbildet har kraft i seg til å gjøre syke folk friske. De troende drar også på pilegrimsreiser til helgenfester.

Jomfru Maria står også i en særstilling i den ortodokse kirke. Hun blir både kalt "himmeldronning" og "gudeføderske". Hun har også en stor plass i hjertet til mange ortodokse kvinner. Flere av de store ikonene av jomfru Maria er berømt for å kunne utføre mirakler.

# data[].attributes.body
Bakgrunnsbilde
https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/0/05/Bulgaria-Alexander_Nevsky-03.JPG
Bilde 1
https://media.snl.no/system/images/35121/standard_Den_ortodokse_kirke.jpg
Bilde 2
https://www.kristendommen.no/wp-content/uploads/2016/08/ikon-kristen-ortodoks-540x640.jpg
Bilde 3
https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1d/Bischof-GL-M%C3%BCller.JPG/275px-Bischof-GL-M%C3%BCller.JPG
Bilde 4
https://ap.mnocdn.no/images/cd9dad3c-ad35-46a7-a5d4-7668209c48c1?fit=crop&h=326&q=80&w=580
Bilde 5
https://www.vl.no/image/policy:1.1468160:1555574558/image.jpg?f=default&w=980&$p$f$w=fe0e225

# data[].attributes.body
K B. 22.11.2015. Gudstjenesten. Hentet 01.11.2019 fra  http://www.melaskole.no/gudstjenesten.html

Glende, C (2008). Horisonter 10. Oslo: Gyldendal Norsk forlag.