# data[].attributes.attachment_link.description
Uploaded by carleshorrillo on 2017-04-06.

# data[].attributes.body
1. Hem observat una estelada a uns 100 metres de distancia i hem aconseguit veure l'estrella molt ben enfocada.
2. Hem vist el cap del Joan Corderroure i li hem aconseguit enfocar l'ull.
3. Hem aconseguit enfocar unes mans que hi ha estampades a la paret de l'institut a uns 50 metres de distancia.
4. Hem observat un cartell A3 de l'institut a un 25 metres de distància.
5. Hem observat els cargols que aguanten la canasta a uns 20 metres de distància.
6. Hem enfocat el far d'un cotxe a uns 50 metres de distància.
7. Hem enfocat la maneta d'una porta a uns 50 metres de distància.
8. Hem vist les fulles d'un arbre a uns 30 metres de distància.
9. Hem enfocat les pintades rupestres de la paret de l'institut a uns 40 metres de distància.
10. Hem enfocat la roba estesa d'una terrassa a uns 250 metres de distància.
11. Hem enfocat una estelada a uns 400 metres de distància.

# data[].attributes.body
1.  Galileo descobreix que la Lluna té muntanyes. És a dir, la seva superfície no és un esfera perfecta com deia Aristòtil i com s’acceptava fins aleshores.

2.  Galileo va aconseguir a més determinar l’alçada de les muntanyes de la Lluna, mesurant la llargada de la seva ombra i calculant l’alçada del Sol vist des d’aquella posició. Va obtenir mesures de fins a 7000 metres, més altes que les muntanyes més altes de la Terra conegudes en aquella època.

3.  gran descobriment de Galileo van ser les llunes de Júpiter. Al gener del 1610 va observar Júpiter i veu 3 estrelles a prop seu. Observacions en nits posteriors revelen que no són estrelles fixes i que no són tres sinó quatre (Figura 4). Galileo descobreix així els quatre satèl·lits més brillants de Júpiter. Galileo va arribar a determinar els seus períodes orbitals (entre 17 i 42 dies).

4.  En aquesta primera etapa d’observació del cel, Galileo també descobreix que hi ha moltes més estrelles de les que podem observar a simple vista. Veu que la Via Làctia, que es pensava que era un núvol, està formada en realitat per milers d’estrelles.

# data[].attributes.body
El telescopi de Galileu ofereix una imatge dreta dels objectes, al contrari del que succeeix amb el telescopi refractor, per tant és millor per observar objectes situats sobre la Terra.
Aquest telescopi utilitza una lent convergent de gran distància focal a l'objectiu i una lent divergent de distància focal petita a l'ocular.
Aquesta col·locació de les lents provoca que la imatge de l'objectiu no arribi a formar-se: els rajos reals formarien la imatge més enllà de la segona lent. Així, aquests rajos, en trobar-se la lent divergent divergeixen i formen una imatge a l'ocular que és virtual, dreta i major. A més aquesta imatge se forma a prop de l'ull, augmentant l'angle de visió.