# data[].attributes.body
Logistik

Logistisk effektivitet

Logistisk effektivitet defineres som en afvejning af leveringsservice og logistik omkostninger.

Logistisk effektivitet findes som:

Leveringsservice består af:

-          Leveringstid (tid fra ordren er modtaget til den er leveret)

-          Lagerservicegrad (andelen af ordre, der leveres direkte fra lageret, resten er fra restordre)

-          Leveringsoverholdelse (ordre, der bliver leveret på rette sted, i rette tid, i rette kvantitet og kvalitet)

-          Leveringsfleksibilitet (hvor god virksomheden er til at klare uforudsete ændringer i ordren)

-          Leveringsinformation (hvor god virksomheden er til at informere kunden om ændringer i ordren)

Logistikomkostninger består af:

-          Lageromkostninger (både drift af lager og kapitalbinding)

-          Transportomkostninger (interne mellem afdeling og eksterne til kunder)

-          Emballage- og håndteringsomkostninger (omkostninger til pakkematerialer, pakkemaskiner og lønninger)

-          Administrative omkostninger (lønninger til planlægning af indkøb, produktion og distribution)

-          Mangelomkostninger (både meromkostninger til hurtigere levering, annulleringer af ordre og manglende fremtidige ordre)

Leveringsservicen findes ved:

-          Kvalitative analyser (efter hvor stor vægt kunder lægger på enkelt del)

-          Kvantitative analyser (ser på præcise tal for enkelt del)

-          Gab-analyse (sammenligning af præstation med mål)

-          Benchmarking (sammenligning med andre virksomheder)

Logistikomkostningerne findes ved:

-          Indekstal for omkostninger sammenlignet med aktivitet (bemærk: mange kan være svære at regne)

Den logistiske effektivitet forbedres ved:

-          At forbedre leveringsservicen og fastholde eller mindske logistikomkostningerne

-          At forbedre leveringsservicen mere end logistiskomkostninger stiger

-          At fastholde leveringsservicen med færre logistiskomkostninger

-          At leveringsservicen forringes mindre end logistiskomkostningerne

Trade-off er, når en forbedring et sted i logistiksystemet medfører en forringelse et andet sted i systemet.

Trade-up er, når en forbedring et sted i logistiksystemet medfører en forbedring et andet sted i systemet.

Dupont-pyramiden viser påvirkningen på rentabiliteten fra virksomhedens indtjening og fra virksomhedens kapitaltilpasning.

Varelagerets omsætningshastighed defineres som hvor mange gange pr. år en virksomhed er i stand til at omsætte varelager

Varelagerets omsætningshastighed findes som:

Gennemsnitligt varelager findes som:

Gennemsnitlig lagertid findes som:

Betydningen af varelagerets omsætningshastighed er:

Jo større varelagerets omsætningshastighed er, jo mindre kapital binder virksomheden i sit varelager målt i forhold til virksomhedens vareforbrug

Dermed vil en fordobling af varelagerets omsætningshastighed give en halvering af varelagerets størrelse.

Lagerstyring

Ved en virksomheds lagerstyring vurderes hvilke motiver og systemer der skal benyttes til dennes til lagerdisponering. Denne disponering inkluderer hvor, hvornår og i hvor store kvantiteter, der skal bestilles nye varer hjem til lageret.

Overordnet kan det siges, at lagerstyringen er et element i en virksomheds logistikstyring og herved har betydning for varestrømmen i forsyningskæden og lagerservicegraden, mens styringens intensitet ligeså vil påvirke størrelsen af lageromkostningerne.

Netop herfor skal lagerstyringen opsummeret sikre, at virksomheden til enhver tid her tilstrækkelige beholdninger af råvarer, hjælpematerialer, komponenter og færdigvarer for blandt andet at mindske mangelomkostninger.

Til overvejelserne, om hvad den rette lagerstørrelse er, indgår der både flere faktorer som typer af lagre samt risikominimering i form af usikkert salg og sikkerhedslagre. Og hvis der startes med lagertyper på tværs af produktions- og handelsvirksomheder:

Lagertyper:

I produktionsvirksomheder er der tale om følgende lagerbeholdninger:

·         Lager af råvarer, hjælpematerialer og komponenter

·         Lager af varer under fremstilling

·         Lager af færdigvarer

Modsat er der i handelsvirksomheder kun et lager af færdigvarer, dvs. de varer, virksomheden handler med. Der tales derfor også om et lager af handelsvarer.

Endeligt er der ved servicevirksomheder som regel ikke noget lager, da servicevirksomheder netop er kendetegnet ved, at deres serviceydelser ikke kan lagerføres. Nogle servicevirksomheder kan dog have et lille lager af forskellige hjælpematerialer. Rengøringsfirmaer lagerfører fx forskellige rengøringsartikler.

Lagermotiver:

Til valg om lagrenes størrelse vil der indgå en række overvejelser som set af figur 27.1, der beskriver den generelle sammenhæng mellem lagerets størrelse og virksomhedens leveringsservice. Selvom hovedargumentet for at øge lageret i en virksomhed oftest er at forbedre den tilbudte leveringsservice, vil dette oftest også medføre forøgede omkostninger, som det kan ses af figur 27.1. Der er derfor her tale om et trade-off.

Figur 27.1 Sammenhæng mellem lagerets størrelse og leveringsservice – Kilde: https://virksomheda.systime.dk/index.php?id=1104

| En forøgelse af virksomhedens varelager vil alt andet lige give | En formindskelse af virksomhedens varelager vil alt andet lige give | ·         Kortere leveringstid ·         Højere lagerservicegrad ·         Bedre leveringsoverholdelse ·         Større leveringsfleksibilitet ·         Færre negative leveringsinformationer | ·         Længere leveringstid ·         Lavere lagerservicegrad ·         Dårligere leveringsoverholdelse ·         Mindre leveringsfleksibilitet ·         Flere negative leveringsinformationer

Figur 27.2 Sammenhæng mellem lagerets størrelse og logistikomkostningerne – Kilde: https://virksomheda.systime.dk/index.php?id=1104

| En forøgelse af virksomhedens
varelager vil alt andet lige føre til | En formindskelse af virksomhedens varelager vil alt andet lige føre til | ·         Højere lageromkostninger ·         Lavere pakkeomkostninger ·         Lavere transportomkostninger ·         Lavere administrative logistikomkostninger ·         Færre mangelomkostninger | ·         Lavere lageromkostninger ·         Højere pakkeomkostninger ·         Højere transportomkostninger ·         Højere administrative logistikomkostninger ·         Flere mangelomkostninger

Lagerdisponering:

Netop da en af hovedelementerne ved lagerstyringen er optimering af leveringsservice kombineret med minimering af de tilknyttede omkostninger, skal det også sikres, at de nødvendige varer ligger på lagret, mens færrest mulige varer skal ligge som unødvendig pengebinding, da disse kunne være investeret andetsteds med afkast.

Virksomheden skal derfor tage stilling til, hvornår varerne skal bestilles hos leverandørerne, og hvor store mængder der skal bestilles hjem pr. gang.

En virksomhed kan disponere sit varelager efter følgende to metoder:

·         Indkøb efter bestillingspunkt – samme indkøbsmængde –

Ved indkøb efter bestillingspunkt fastsættes der en minimumsbeholdning for hver vare. Når beholdningen af varen når ned på det fastsatte minimum, bestiller virksomheden varen hos leverandøren. Ved denne metode er indkøbsmængden den samme fra gang til gang. Risiko ved uventet salg eller forsinkelse fra leverandører kan her begrænses ved, at virksomheden etablerer et sikkerhedslager, men dette vil jo forøge virksomhedens lageromkostninger.

·         Periodisk indkøb – samme indkøbsintervaller

Ved periodisk indkøb bestiller virksomheden varen på faste tidspunkter, fx hver dag, hver uge eller hver måned. Hvor tit, virksomheden vælger at indkøbe varen, afhænger bl.a. af varens holdbarhed. Ved denne metode er indkøbsmængden afhængig af, hvor meget der er solgt siden sidste bestilling. Virksomheden fylder nemlig ved hvert indkøb lageret op til en på forhånd fastsat maksimumbeholdning.

Illustrationer til hurtig forståelse af lagerstyring:

Figur 27.3 Forenklet – Kilde: https://virksomheda.systime.dk/index.php?id=1106

Figur 27.4 Forenklet lagermodel med sikkerhedslager – Kilde: https://virksomheda.systime.dk/index.php?id=1106

Figur 27.5 -  Sammenhæng mellem indkøb og lager

Indkøbsstyrring

Indkøbsstyrring er en væsentlig del af virksomhedens samlede logistiksystem. Indkøbsstyringen fungere som bindeled til forsyningsmarkedet. For det fleste virksomheder er majoriteten af omkostningerne forbundet med vareforbruget, hvilket derfor gør indkøbsstyrring til den vigtigste funktion, i henhold til at holde de samlede logistikomkostninger nede.

Indkøbsstyringen skal passe til de pågældende lager- og produktionspolitiker, så der naturligvis er overensstemmelse mellem alle up-stream aktiviteter.

Overordnet set er der 2 spørgsmål der skal besvares:

Hvilke varer ønsker virksomheden selv at fremstille, og hvilke varer ønsker den at købe udefra?

Dette spørgsmål ligger op til at analysere hvorvidt det er rentabelt at fremstille et produkt selv eller om det bedre kan betale sig at købe ude fra. Til dette kan man benytte en ”make og buy” analyse. I udgangspunktet kan man sige, at alt der hører til virksomhedens kernekompetence bør den fremstille selv. Hvis ikke der er en del af kernekompetencen bør aktiviteten outsources.

Hvilken købsstrategi ønsker virksomheden at benytte for de varer, den har besluttet sig for at indkøbe?

Når ”make or buy” analysen er foretaget, vil nogle aktiviteter alt andet lige være outsourcet. Hertil skal der vælges en købsstrategi. Der er overordnet set 3 strategier:

Konkurrencebaseret købsstrategi (multiple sourcing)

I en konkurrencebaseret strategi har den pågældende virksomhed ingen præferencer, det er den billigste leverandør, som vælges. Det er udbud og efterspørgsel der regulerer prisen. Fordelen ligger i, at virksomheden har en lav leverandørafhængighed.

Samarbejdsbaseret købsstrategi (single sourcing)

En samarbejdsbaseret strategi går i sin enkelthed ud på at virksomheden opbygger et tæt samarbejde med sine leverandører. Dette betyder naturligvis stor afhængighed af leverandøren. Dog er der også mange økonomiske fordele. Den logistiske effektivitet vil alt andet lige blive forbedret af denne strategi, jævnfør nedenstående liste af fordele:

Hurtig udveksling af informationer

Let og sikker planlægning

Enkel administration

God kapacitetsudnyttelse

Høj produkt- og servicekvalitet

Kort leveringstid

Reduktion af lagerbeholdninger

Fald i logistikomkostninger

Høj kvalitet i udviklingsarbejdet

Differentieret købsstrategi

En differentieret strategi er egentlig blot en blanding af de to ovenstående.

I praksis er der mange funktioner, ressourcer og omkostninger forbundet med indkøbsstyringen. Denne skal naturligvis monitoreres, administreres og forhåbentligt forbedres over tid. Til dette kan en ABC-analyse benyttes. En ABC-analyse er et analyseværktøj, der bygger på det princip, at nogle varer ofte har en større økonomisk betydning for virksomheden end andre varer.

Produktionsstyring

Produktionsfunktionen

Det er produktionsfunktionens hovedopgave at omdanne råvarer og komponenter til færdigvarer

I de rigtige mængder

I rette kvalitet

Til rette tid

På rette sted

Til lavest mulige omkostninger

Under størst mulig hensyntagen til bæredygtighed

Produktionsstyringen skal sikre, at virksomhedens produktion koordineres med det forventede salg samt den gældende lagerpolitik.

Produktionsstrategi

Produktionsstrategien udspringer af den overordnede logistikstrategi. Konkurrencestrategien udgør en væsentlig forudsætning for logistikstrategien, og den har derfor stor betydning for kravene til produktionsfunktionen.

Høj leveringsservice

Som beskrevet i kapitel 25 er leveringsservice først og fremmest et spørgsmål om at kunne levere de rigtige varer i rette tid, i rette mængde, på rette sted og i rette kvalitet. Produktionsfunktionen skal altså bidrage til at opfylde virksomhedens overordnede mål. Desuden skal den forbedre den logistiske effektivitet ved at overholde den aftalte leveringstid, så virksomheden undgår mangelomkostninger.

Lave priser

En forudsætning for at kunne holde lave priser er normalt, at produktionsomkostningerne pr. produceret enhed er lave. Dette opnår virksomheden bl.a. ved at afpasse produktionsanlæggets størrelse til den mængde, der skal produceres.

Det er desuden vigtigt, at virksomheden reducerer kapitalbindingen i lageret af råvarer. Det opnår den først og fremmest ved at have små lagre og en kort gennemløbstid.

Et produkts gennemløbstid er den tid, der går, fra fremstilling af produktet er påbegyndt, til det er færdigproduceret og lagt på færdigvarelageret eller leveret til kunden.

Lave priser

En forudsætning for at kunne holde lave priser er normalt, at produktionsomkostningerne pr. produceret enhed er lave. Dette opnår virksomheden bl.a. ved at afpasse produktionsanlæggets størrelse til den mængde, der skal produceres.

Miljørigtige produkter

Godt arbejdsmiljø, miljøvenlig produktion og begrænset udledning af affaldsstoffer.

Stor fleksibilitet

Produktionen skal være gearet til at klare skiftende kundebehov og markedsvilkår. Desuden er leveringsfleksibiliteten også vigtig her.

Produktionsformer

Produktionsformen beskriver, hvordan en virksomheds produkter fremstilles og styres gennem hele produktionsforløbet.

Man skelner ofte mellem følgende former for produktion:

Enkeltstyk- og projektproduktion

Enkeltstyk- og projektproduktion er en produktionsform, hvor varen fremstilles i et enkelt eller ganske få eksemplarer. Virksomheden begynder som regel først at fremstille det pågældende produkt, når den har modtaget ordren fra kunden. Den er tilpasset kundens individuelle behov.

Serieproduktion

Ved serieproduktion igangsætter man en større eller mindre serie af ensartede produkter. Tøj, sko, cykler og brændeovne er produkter, der typisk seriefremstilles. Jo større serie, des større vil lageromkostningerne naturligvis være.

Masseproduktion

Ved masseproduktion sker fremstillingen i en fortløbende proces. Det gælder ensartede standardprodukter som fx cigaretter, kopipapir, mælk og batterier.

Standardprodukter er kendetegnet ved, at det forudsættes, at kunderne stort set har identiske krav til produkternes egenskaber.

Kundetilpasset masseproduktion

Kundetilpasset masseproduktion kombinerer masseproduktion med kundetilpasning af produktet. Det sker ved at modulopbygge produktet, så det er muligt at producere det i mange varianter.

Kundetilpassede produkter er kendetegnet ved, at kunderne har individuelle krav til produktets egenskaber.

Produktionslayout

Et produktionslayout viser, hvordan en virksomheds produktionsanlæg er organiseret i forhold til produkter og arbejdsprocesser

Man skelner ofte mellem følgende fire layoutformer:

Positionslayout

Ved positionslayout eller fastpladslayout flytter virksomheden materialer, maskiner og arbejdspladser hen til det sted, hvor produktet skal fremstilles. De forskellige arbejdsopgaver bestemmer rækkefølgen.

Funktionslayout

Ved funktionslayout samler virksomheden alle opgaver af samme art på det samme sted. Maskiner og arbejdspladser af samme type placeres det samme sted, fx boremaskiner et sted, fræsemaskiner et andet sted og svejseudstyr et tredje sted.

Produktet bliver bragt rundt til de forskellige funktioner i den rækkefølge, hvori de skal bearbejdes:

Linjelayout

I et linjelayout indrettes og forbindes arbejdspladserne med hinanden efter de forskellige produkter og varianter. Det betyder, at hvert enkelt produkt har sin egen bestemte produktionslinje, hvor maskiner og arbejdspladser er placeret i den rækkefølge, hvori produktet skal bearbejdes.

Gruppelayout

I et gruppelayout tilrettelægges produktionen på den måde, at en eller flere grupper af medarbejdere står for fremstilling af virksomhedens produkter. Det betyder, at gruppen i vidt omfang selv planlægger og tilrettelægger arbejdet. Man taler i den forbindelse om selvstyrende grupper.

Sammenligning af layoutformer

I figur 28.4 foretager vi en overordnet sammenligning af positionslayout, funktionslayout og linjelayout

Produktionssystemer

Manufacturing Ressource Planning – MRP

Dette planlægningssystem er et amerikansk udviklet it-system til styring af materialegennemløbet og kapacitetsudnyttelsen i en produktionsvirksomhed.

MRP er baseret på et push-princip, jvf. figur 28.5

Ved et push-princip skubbes produkterne gennem produktionssystemet, efterhånden som man bliver færdig med de enkelte operationer (processer).

MRP er et produktionsstyringssystem, der tager udgangspunkt i de salgsprognoser, der er udarbejdet for planlægningsperioden.

Figur 28.6 Produktionsstyringssystemet MRP

På grundlag af denne produktionsplan kan man beregne kravet til produktionskapacitet og behovet for råvarer. Det enkelte produkts tidsforbrug ved de forskellige processer fremgår af produktets operationsstruktur. Produktets stykliste viser, hvordan det enkelte produkt er sammensat, dvs. hvilke og hvor mange råvarer og komponenter, der indgår i produktet.

Hvis der mangler produktionskapacitet, kan virksomheden vælge at lade medarbejderne arbejde over. Den kan også vælge at købe nye maskiner og/eller ansætte nye medarbejdere. Eller ændres produktionsplanen.

Det skal også undersøges, om de forskellige leverandører kan levere de nødvendige råvarer. Hvis dette ikke er tilfældet, må virksomheden ligeledes ændre den opstillede produktionsplan.

Når dette er gjort kan den endelige produktionsplan opstilles. På grundlag af denne produktionsplan kan virksomheden opstille de endelige produktionsordrer og indkøbsordrer.

Just in Time – JIT

Just in Time går i korthed ud på at producere varerne i det nødvendige antal, i den rigtige kvalitet og i rette tid.

Just in Time er et pull-princip. Det er som udgangspunkt ordrestyret, hvilket fremgår af figur 28.7.

Ved et pull-princip trækkes produkterne gennem produktionssystemet på grundlag af modtagne kundeordrer.

Idealmål for JIT

-          intet spild

-          ingen lagre

-          ingen maskinnedbrud

-          ingen omstillingstid

-          kort leveringstid

Lean

Lean har til formål at skabe mest mulig værdi for kunderne ved at maksimere produktionsflowet og eliminere spildet.

Lean er et system, der har til formål at bringe virksomheden frem til en situation, hvor den er totalt renset for ikke-værdiskabende aktiviteter. Samtlige aktiviteter i virksomheden skal med andre ord skabe værdi for kunden samtidig med, at kunden er villig til at betale for det.

Grundtanker ved Lean

Figurens øverste niveau handler om grundtankerne i Lean. Det går ud på at eliminere spild, der er aktiviteter, der ikke skaber værdi for kunden.

Lean-begrebet indeholder nogle grundlæggende formål, der går ud på at minimere eller helt eliminere de forskellige former for muda (spild).

MUDA – spild skal minimeres eller elimineres.

Følgende skal undgås/elimineres:

-          Overproduktion

-          For meget ventetid

-          Unødvendig transport

-          Overforædling

-          For store lagre

-          Unødvendige bevægelser

-          Genbearbejdning

-          Ikke udnyttet menneskeligt potentiale

Lean – lean principper

Lean-begrebet omfatter nogle grundlæggende principper, der handler om at have fokus på, hvad der skaber værdi for kunden, og hvordan vareflowet kan tilrettelægges og gennemføres bedst muligt.

5 grundlæggende principer for, hvad der skaber værdi for kunden

1.      Specificer det, der giver værdi for kunden

2.      Identificer samtlige trin i værdikæden

3.      Skab flow i værdikæden

4.      Indfør et træksystem

5.      Foretag kontinuerlige forbedringer

Værktøjer og teknikker ved Lean

Lean-begrebet omfatter en lang række værktøjer og teknikker, bl.a. til optimering af et produkts gennemløbstid, cyklustid og værdiskabende tid.

-          Gennemløbstiden

-          Cyklustiden

-          Den værdiskabende tid

-          Kortlægning af værdikæden (Value Stream Mapping)

-          Løbende forbedringer (Kaizen)

-          Fiskebensdiagram

-          Proceskontrol (Pokayoke)

-          Varsling (Andon)

-          Informationstavler

-          Flow

-          Træk og kanban

-          SMED-metoden

De 5S'er er:

1.      Sortering

2.      System i tingene

3.      Systematisk rengøring

4.      Standardisering

5.      Selvdisciplin