# data[].attributes.body
Otan sen haasteen vastaan...en jää menneeseen vaan katson asiakkaan kanssa yhdessä tulevaan, niillä keinoilla, niillä tukirakenteilla ja niillä yksilöllisillä voimavaroilla mitä käytettävissä sillä hetkellä on

# data[].attributes.headline
MITEN MINÄ,  AMMATILLISEN KUNTOUTUKSEN OHJAAJANA VOIN AUTTAA UUDEN OPPIMISEN ÄÄRELLÄ? YMMÄRTÄEN PALVELUJÄRJESTELMÄN RAKENTEEN,  KOULUTUKSEN RAKENTEET, ERILAISET TUKIMUODOT, OHJATTAVAN OMANAISUUDET JA YKSILÖLLISEN TUEN TARPEEN

# data[].attributes.subject
MITEN MINÄ,  AMMATILLISEN KUNTOUTUKSEN OHJAAJANA VOIN AUTTAA UUDEN OPPIMISEN ÄÄRELLÄ? YMMÄRTÄEN PALVELUJÄRJESTELMÄN RAKENTEEN,  KOULUTUKSEN RAKENTEET, ERILAISET TUKIMUODOT, OHJATTAVAN OMANAISUUDET JA YKSILÖLLISEN TUEN TARPEEN

# data[].attributes.body
...reflektoiden jatkuvasti muutosta ympärillä...tarjoten turavllisen tien kohti uutta...

# data[].attributes.body
Itseä mietityttää tukipalveluiden rakenne, kuinka mahdollistetaan tuki, niin osaamisidentiteetin tarkastelulle kuin uuden osaamisen mahdollistamiselle. Miten mahdollistetaan yksilölle realistinen ja tarkoituksenmukainen oppimispolku?

# data[].attributes.headline
suurin osa oppimisesta tapahtuu koulutuksen ulkopuolella - sosiaalisena toimintana

# data[].attributes.subject
suurin osa oppimisesta tapahtuu koulutuksen ulkopuolella - sosiaalisena toimintana

# data[].attributes.headline
Suomen työmarkkinoilla on hukassa jopa 30 000 ihmistä

# data[].attributes.subject
Suomen työmarkkinoilla on hukassa jopa 30 000 ihmistä

# data[].attributes.body
Ammatillinen kuntoutus yhtenä vaihtoehtona mahdollistaa heillekin työura

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.text
Suomen työmarkkinoilta on hukassa jopa 30 000 ihmistä. Ammatillinen #kuntoutus voi auttaa monia palamaan työelämään. https://t.co/yLntspawKX

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.original_text
Suomen työmarkkinoilta on hukassa jopa 30 000 ihmistä. Ammatillinen #kuntoutus voi auttaa monia palamaan työelämään. https://t.co/yLntspawKX

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Suomen työmarkkinoilta on hukassa jopa 30 000 ihmistä. Ammatillinen #kuntoutus voi auttaa monia palamaan työelämään. https://t.co/yLntspawKX
— Jarmo Kolehmainen (@jamrokoo) August 23, 2019

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props_source.data.text
Suomen työmarkkinoilta on hukassa jopa 30 000 ihmistä. Ammatillinen #kuntoutus voi auttaa monia palamaan työelämään. https://t.co/yLntspawKX

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.original_text
Suomen työmarkkinoilta on hukassa jopa 30 000 ihmistä. Ammatillinen #kuntoutus voi auttaa monia palamaan työelämään. https://t.co/yLntspawKX

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.text
Suomen työmarkkinoilta on hukassa jopa 30 000 ihmistä. Ammatillinen #kuntoutus voi auttaa monia palamaan työelämään. https://t.co/yLntspawKX

# data[].attributes.headline
Ammatillinen kuntoutus - Yksi keino pitää väki työssä

# data[].attributes.subject
Ammatillinen kuntoutus - Yksi keino pitää väki työssä

# data[].attributes.body
ammatillinen kuntoutus voi olla väylä uuden äärelle

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.text
Riittääkö työvoima, pohtii @TimoKietäväinen Ammatillinen #kuntoutus on yksi keino pitää väki työssä. Kohta kuullaan onko kuntoutus  tuottanut tuloksia. #kevatutkii

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.original_text
Riittääkö työvoima, pohtii @TimoKietäväinen Ammatillinen #kuntoutus on yksi keino pitää väki työssä. Kohta kuullaan onko kuntoutus  tuottanut tuloksia. #kevatutkii https://t.co/pVLK8BPaRO

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Riittääkö työvoima, pohtii @TimoKietäväinen Ammatillinen #kuntoutus on yksi keino pitää väki työssä. Kohta kuullaan onko kuntoutus tuottanut tuloksia. #kevatutkii pic.twitter.com/pVLK8BPaRO
— Oili Alatorvinen (@OiliAlatorvinen) January 17, 2020

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props_source.data.text
Riittääkö työvoima, pohtii @TimoKietäväinen Ammatillinen #kuntoutus on yksi keino pitää väki työssä. Kohta kuullaan onko kuntoutus  tuottanut tuloksia. #kevatutkii https://t.co/pVLK8BPaRO

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.original_text
Riittääkö työvoima, pohtii @TimoKietäväinen Ammatillinen #kuntoutus on yksi keino pitää väki työssä. Kohta kuullaan onko kuntoutus  tuottanut tuloksia. #kevatutkii https://t.co/pVLK8BPaRO

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.text
Riittääkö työvoima, pohtii @TimoKietäväinen Ammatillinen #kuntoutus on yksi keino pitää väki työssä. Kohta kuullaan onko kuntoutus  tuottanut tuloksia. #kevatutkii

# data[].attributes.body
Optimaalinen tilanne niillä aloilla, siellä missä ei riskiä koko palvelurakenteen murtumisesta...ei vastuussa ihmsihengistä tai palvelurakenteiden peruspilaireista

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.text
Erittäin mielenkiintoinen kokeilu ja jutussa myös hyvin avattu miten yritykselle on kyse työaikojen uudelleen järjestelyistä ja tavoista tukea työntekijöitä siinä mistä heille maksetaan - ajattelemisesta.  https://t.co/cr8CBehyUG

# data[].attributes.wish_content.attachment_props.original_text
Erittäin mielenkiintoinen kokeilu ja jutussa myös hyvin avattu miten yritykselle on kyse työaikojen uudelleen järjestelyistä ja tavoista tukea työntekijöitä siinä mistä heille maksetaan - ajattelemisesta.  https://t.co/cr8CBehyUG

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
Erittäin mielenkiintoinen kokeilu ja jutussa myös hyvin avattu miten yritykselle on kyse työaikojen uudelleen järjestelyistä ja tavoista tukea työntekijöitä siinä mistä heille maksetaan - ajattelemisesta. https://t.co/cr8CBehyUG
— Li Andersson (@liandersson) February 29, 2020

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props_source.data.text
Erittäin mielenkiintoinen kokeilu ja jutussa myös hyvin avattu miten yritykselle on kyse työaikojen uudelleen järjestelyistä ja tavoista tukea työntekijöitä siinä mistä heille maksetaan - ajattelemisesta.  https://t.co/cr8CBehyUG

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.original_text
Erittäin mielenkiintoinen kokeilu ja jutussa myös hyvin avattu miten yritykselle on kyse työaikojen uudelleen järjestelyistä ja tavoista tukea työntekijöitä siinä mistä heille maksetaan - ajattelemisesta.  https://t.co/cr8CBehyUG

# data[].attributes.attachment_link.metadata.attachment_props.text
Erittäin mielenkiintoinen kokeilu ja jutussa myös hyvin avattu miten yritykselle on kyse työaikojen uudelleen järjestelyistä ja tavoista tukea työntekijöitä siinä mistä heille maksetaan - ajattelemisesta.  https://t.co/cr8CBehyUG

# data[].attributes.headline
MITKÄ ON UUDEN ÄÄRELLÄ OLEVALLE IHMISELLE NE TÄRKEIMMÄT KYSYMYKSET, JOTTA ASKELEET JOHTAA ETEENPÄIN?

# data[].attributes.subject
MITKÄ ON UUDEN ÄÄRELLÄ OLEVALLE IHMISELLE NE TÄRKEIMMÄT KYSYMYKSET, JOTTA ASKELEET JOHTAA ETEENPÄIN?

# data[].attributes.headline
MITEN VOIN PEDAGOGINA TUKEA TOISTA UUDEN ÄÄRELLÄ?

# data[].attributes.subject
MITEN VOIN PEDAGOGINA TUKEA TOISTA UUDEN ÄÄRELLÄ?

# data[].attributes.headline
OPPIMINEN ON MONIALAINEN KOKONAISUUS - KOULUTUSJÄRJESTELMÄN TULISI KYETÄ VASTAAMAAN MYÖS NÄIHIN TARPEISIIN

# data[].attributes.subject
OPPIMINEN ON MONIALAINEN KOKONAISUUS - KOULUTUSJÄRJESTELMÄN TULISI KYETÄ VASTAAMAAN MYÖS NÄIHIN TARPEISIIN

# data[].attributes.body
Moniammatillisuuden merkitys korostuu. Koulutusjärjestlmää ei tule tarkastella vain oppimisen tarjoavana paikkana vaan kokonaisuutena joka mahdollistaa oppimiseen ja kouluttautumiseen liityvät kaikki elementit, huomioiden niin taloudelliset kuin psyykkiset tukipalvelut

# data[].attributes.body
periaatteet ihmisen kaiken toiminnan taustalla. Onko estäviä uskomuksia ja ajatuksia tai tunteita jotka luo turvattomuutta ja lamauttaa, estäen uuden oppimista? Ihmistä, oppijaa tulisi kyetä katsomaan myös näiden näkökulmien kautta. Mikä ihmistä estää tai mikä mahdollistaa sekä tukee uuden oppimisessa. Onko mahdollistaja koulutusrakenne, työpaikan rakenteet vai ihmisen oma mielensisäinen malli?!!!

# data[].attributes.body
kouluttautumiseen ei lähde ne jotka sitä eniten tarvitsisvat

# data[].attributes.body
Kaikilla tulisi olla motivaatiota uuden oppisen äärellä...onko se oikeasti näin? onko kaikilla motivaatioita?

# data[].attributes.body
"Työelämän muutos ei siis tapahdu joskus tulevaisuudessa, vaan tässä ja nyt"

# data[].attributes.body
Työelämä muuttuu, koulutusjärjestelmä muuttuu, opiskelu muuttuu...muuttuuko kaikki?
Ihmisen suurin tarve kyetäkseen innostua, kasvaa ja kehittyä  on saada kokea turvallisuutta. Turvallisuuden tunne kasvattaa kykyä avata itsensä uudelle.

Miten muuttuvassa maailmassa turvaamme turvan tunteen?

# data[].attributes.body
Uuden ammatillisen polun löytämisen tausta syyt voi olla monet, onko kyse siitä että oma osaaminen juuri omiin työtehtäviin kaipaa päivitystä, jonkun asian syvällisemmän osaamisen varmistamista. Onko kyse siitä, että oma ala ei vaan yksinkertaisesti enää kiinnosta ja motivoi vai onko kyse siitä että oma työkyky ei vastaa enää oman työn vaatimuksiin...oletko vapaehtoisesti vai pakotettuna miettimään uutta?!

Merkittävä ero uuden polun ja uran löytämisessä. Tiedänkö mitä kohti haluan mennä, mikä on tavoitetilani tulevaan? vai olenko aivan uuden tuntemattoman äärellä?
Miten yhteiskunta varmistaa tällaiset nivelkohdat ja tuen tarpeet myös tulevaisuudessa. Riittääkö eläkeyhtiöiden ja muiden taloudellisten tukimuotojen talous tällaisia, yhä eneneviä tarpeita?

# data[].attributes.body
"Tiedon avoimuus muuttaa asetelmia. Internetin kehityksen myötä tieto on vapaasti kaikkien saatavilla. Tämä muuttaa opettajan roolia; opetus ei ole enää opettajalähtöistä tiedon siirtoa, vaan oppija tekee tietoisia valintoja oppiakseen."...opiskelijat tarvitsevat jo nyt sekä tulevaisuudessa enemmän ohjausta. Ohjausta siihen, mihin oppimisella tavoitellaan. Mikä on se tavoitetila mihin missäkin tilanteessa ollaan menossa. Itse tietoa voi itsenäisesti hakea, mutta ohjaajuuden tarve säilyy ja tarve ehkä lisääntyykin. Oppilaat tarvitsevat myös asioiden jäsentämiseen ja rajaamiseen apua. Tietoa on tarjolla...ehkä liikaakin. Opettajan tulee tarjota turvalliset rajat ja raamit opittavalle asialle.

# data[].attributes.body
Motivaatioteoriassa uteliaisuudella tarkoitetaan tapaa hankkia tietoa ja oppia uutta.
KORKEA UTELIAISUUS: Henkilöt, joilla on korkea uteliaisuuden tarve ovat kiinnostuneita monenlaisista asioista ja haluavat tietää niistä mahdollisimman paljon.

MATALA UTELIAISUUS: Matalalla uteliasuusmotiivilla varustetut henkilöt hankkivat tietoa, juuri siihen mitä tarvitsevat ja juuri sen verran kuin tarvitsevat. He haluavat viedä asiat nopeasti käytäntöön ja päästä soveltamaan niitä. Kyse ei ole älykkyydestä, vaan tavasta hankkia tietoa.

# data[].attributes.body
Uuden oppiminen ei saa irtautua liikaa työelämästä. "Ikuinen opiskelija"- titteli ei rakennu työelämän tarpeisiin...osaaminen vahvistuu osaamisen eli tekemisen äärellä

# data[].attributes.body
Jatkuva oppiminen nähdään perinteisen opintopolun jatkeena. Tarve joustavuudesta, mutta myös tukirakenteet tulee saada kuntoon. Verotuksen, sosiaaliturvan ja erilaisten etuisuuksien rakenne tulisi olla tavoitetta realistisesti tukeva, mutta myös selkeästi ymmärrettävä, jotta ihminen osaa suunnistaa itse valitsemallaan polulla.

Vuoteen 2030 mennessä lähes puolet työvoimasta eläköityy, emme saa unohtaa myöskään heitä jotka työkyvn menettämisen myötä etsii uutta suuntaa urallaan.

# data[].attributes.body
reformi

# data[].attributes.body
Miten voimme vastata kaikkiin muuttuviin tarpeisiin? Psyykkiset, sosiaaliset, fyysiset, ekonomiset, pedagogiset...???

# data[].attributes.attachment_link.title
Työelämä muuttuu - ja niin muuttuu myös oppiminen - Duunitori

# data[].attributes.attachment_link.description
Jatkuva uuden oppiminen on tämän päivän työelämässä lähes pakollista. Oppiminen ja oppijat kuitenkin muuttuvat ympäröivän maailman mukana. Erilaiset oppimisympäristöt suosivat yhdenlaisia oppijoita enemmän kuin toisia. Perinteisen kouluoppimisen mallia voi kuvata karkeasti siten, että ensin oppija perehtyy opettajansa johdolla aiheen tietosisältöön. Tämän jälkeen seuraa harjoittelua, joka tähtää oppijan kykyyn soveltaa oppimaansa tietoa käytäntöön.

# data[].attributes.headline
UUDEN OPPIMINEN ON TÄMÄN PÄIVÄN EDELLYTYS

# data[].attributes.subject
UUDEN OPPIMINEN ON TÄMÄN PÄIVÄN EDELLYTYS

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Työelämä on viimeisten vuosikymmenien aikana muuttunut hurjaa vauhtia ja tahti on vain kiihtymässä. Maatalousyhteiskunnasta siirryttiin ensin teollisuus- ja sitten palveluyhteiskuntaan. Koneet ovat korvanneet fyysistä työtä, ja yhä useammin myös tietotyötä. Tällä hetkellä iso kysymys on, mitä tapahtuu palvelutyöpaikoille, kun palvelut siirtyvät verkossa toimiville alustoille ja tekoäly osaa ennustaa asiakkaiden tarpeita ja ratkaista asioita. Muutosta vauhdittavat paitsi teknologian ja tekoälyn kehittyminen myös muutokset asiakkaiden käyttäytymisessä ja odotuksissa.

Eri tutkimuksissa on pyritty arvioimaan automatisaation vaikutusta työelämään ja työpaikkoihin. Esimerkiksi konsulttiyhtiö McKinsey arvioi, että vuoteen 2030 mennessä Suomessa katoaa 330 000 työpaikkaa automatisaation seurauksena. Työn sisältö muuttuu vielä paljon useammalla.

Samaan aikaan kuitenkin syntyy myös uudenlaista työtä ja uusia työpaikkoja. McKinseyn arvion mukaan uusia työpaikkoja syntyisi sekä suoraan digitalisaation että sen aikaansaaman korkeamman tuottavuuden seurauksena yhteensä 360 000 - eli uutta työtä syntyisi jopa hieman enemmän kuin vanhaa katoaa.

Millaisia taitoja ja valmiuksia tulevaisuuden työelämässä sitten tarvitaan, ja olemmeko me suomalaiset siihen valmistautuneita? Tätä on selvitetty Ilmarisen Future Score -testillä. Yksilöiden ja yritysten työelämävalmiuksia mittaava testi kehitettiin osana Ilmarisen, Sitran ja Henkilöstöjohdon ryhmä Henry ry:n Tulevaisuuden työpaikka -hanketta, ja siihen on reilun vuoden aikana vastannut noin 7 500 suomalaista.

Osaamisen hyödyntämisessä parannettavaa

Työelämän muutos ei siis tapahdu joskus tulevaisuudessa, vaan tässä ja nyt. Ainoa keino pärjätä siinä on kehittää omaa osaamistaan, oppia uutta. Siksi onkin huolestuttavaa, että vain 45 prosenttia Future Score -testiin vastanneista kertoi tietävänsä, mitä osaamista pitäisi kehittää. Vieläkin huolestuttavampaa on se, ettei työpaikoilla osata hyödyntää osaamista. Vain 15 prosenttia vastaajista katsoi, että hänen työpaikallaan ihmisten osaamista hyödynnetään monipuolisesti. Vastauksiin sisältyy toisaalta myös iso potentiaali: osaamista on, mutta se on vielä vajaakäytössä. Tässä meillä työnantajilla on varmasti paljon parannettavaa.

Automatisoinnista puhutaan paljon, mutta ihmisten välinen vuorovaikutus on se, mikä jatkossakin erottaa meidät koneista. Siksi monet tulevaisuuden työelämätaidot liittyvät vuorovaikutukseen. Vuorovaikutus on monen työtehtävän (esim. hoivatyön) ytimessä, mutta sillä on olennainen rooli myös näkemyksien yhdistelemisessä, ongelmien ratkaisussa ja uuden tiedon luomisessa.

Pysyvien tiimien ja työyhteisöjen rinnalla korostuvat vaihtuvat ammatilliset verkostot, jotka voivat elää ja vaihtua kulloinkin ratkaistavana olevan asian mukaan. Alle kolmannes Future Scoren yksilötestiin vastanneista kokee, että itsellä on aktiivinen ammatillinen verkosto ja vain joka viidennessä yrityksessä hyödynnetään verkostoja liiketoimintaa tukevien kontaktien luomisessa. Luku tuntuu varsin vaatimattomalta, kun samaan aikaan tiedämme, että yritysten menestys tulevaisuudessa perustuu yhä enemmän kumppaniverkostoihin.

Ihmiset ja koneet samassa verkostossa

Työt eivät tulevaisuudessa enää jakaudu mustavalkoisesti ihmisten ja koneiden tekemiin tehtäviin, vaan olennaista on kyky hyödyntää erilaisia vahvuuksia saman kokonaisuuden eri vaiheissa. Moni meistä tulee tekemään töitä yhdessä robotin kanssa, ja osaamisverkostoihin voi kuulua niin ihmisiä kuin koneitakin. Esimerkiksi Ilmarisella robotiikka on kytketty osaksi henkilöstöjohtamista, joten jatkossa lyhenne HR voikin yhtä hyvin tarkoittaa Humans & Robotics.

Future Score -testiin vastanneet alle 30-vuotiaat suhtautuvat teknologiaan vanhempia ikäryhmiä luontevammin ja heidän työelämätaidoissaan korostuvat joustavuus ja valmius kansainväliseen työskentelyyn. Yli 60-vuotiaat puolestaan tuntevat toimialan ja omat vahvuutensa ja heillä on lisäksi laajat verkostot. Kaikki nämä työelämätaidot kannattaa käyttää hyväksi muutoksessa: meillä ei ole varaa hukata sen enempää nuoria kuin vanhempiakaan sukupolvia työelämän ulkopuolelle ja jättää heidän osaamisensa käyttämättä.

Jokainen meistä voi itse kehittää tulevaisuuden työelämätaitojaan ja ottaa vastuun oman osaamisen kehittämisestä. Yhtä lailla tärkeää on yritysten ja koko yhteiskunnan rooli: vastuu tulevaisuuden osaamisen kehittämisestä ja menestyksestä on meidän kaikkien yhteinen. Koulutus ja elinikäinen oppiminen ovat paras lääke myös työllisyyden vahvistamiseen ja syrjäytymisen ehkäisemiseen. Tavoitteenamme tulee olla, että Suomessa on globaalisti osaavin kansa

Kirjoittaja on Ilmarisen toimitusjohtaja.
Kirjoitus perustuu Talouselämä 500 -tilaisuudessa 31.5.2018 pidettyyn puheenvuoroon.
Testaa oma ja yrityksesi valmius pärjätä tulevaisuuden työelämässä Ilmarisen Future Score -testillä Tutustu Ilmarisen Parempaa työelämää -palveluihin

# data[].attributes.attachment_link.title
Uuden oppiminen on tulevaisuuden tärkein työelämätaito

# data[].attributes.attachment_link.description
Työelämä on viimeisten vuosikymmenien aikana muuttunut hurjaa vauhtia ja tahti on vain kiihtymässä. Maatalousyhteiskunnasta siirryttiin ensin teollisuus- ja sitten palveluyhteiskuntaan. Koneet ovat korvanneet fyysistä työtä, ja yhä useammin myös tietotyötä. Tällä hetkellä iso kysymys on, mitä tapahtuu palvelutyöpaikoille, kun palvelut siirtyvät verkossa toimiville alustoille ja tekoäly osaa ennustaa asiakkaiden tarpeita ja ratkaista asioita.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kävin alustamassa Talousneuvoston keskusteluja Kesärannassa 18.4.2018 aiheesta Koulutusjärjestelmän muutokset tulevaisuudessa. Tässä tekstissä avaan alustukseni muutamia havaintoja ja laajennan niitä pohdintani perusteella.

Koulutusjärjestelmän tulevaisuus on ajankohtainen teema kolmesta syystä.

1. Osaamistarpeiden ja oppimisen mahdollisuuksien ja kykyjen epäsuhta aiheuttaa luottamuspulaa.

2. Osaamisvajeen takia merkittävät teknologian tuomat tuottavuushyödyt saattavat jäädä ulosmittaamatta.

3. Jatkuvasti pienempi osa oppimisesta tapahtuu julkisen koulutusjärjestelmän piirissä.

Koulutusjärjestelmän pohtiminen on tärkeää juuri nyt siitä syystä, että uudet mahdollisuudet tarvitsevat uusia, merkittäviä aloitteita ja ratkaisuja jotta mahdollisuuksien tarjoamat hyödyt saadaan ulosmitattua.Monenlaiset mahdollisuudet, kuten teknologialähtöiset tekoäly ja robotisaatio ja ihmisten järjestäytymiseen ja työssä toimimiseen liittyvät mahdollisuudet kuten alustatalous jäävät hyödyntämättä, jos niistä huolehtiminen jätetään vain vanhojen instituutioiden harteille. Erityisen hankalaksi tilanteet tekee se, että nämä "vanhat" koulutusjärjestelmän osat ovat erittäin toimivia, kansainvälisesti kilpailukykyisiä ja yleisesti pidettyjä. Osa uudenlaisista tavoista järjestää koulutus saattavat kuitenkin kannibalisoida näiden olemassaolevien järjestelmien legitimiteettiä ja toimintakykyä.

Yritysmaailma on täynnä esimerkkejä sekä onnistuneista että epäonnistuneista uudistuksista, joissa keskeisessä roolissa on oman toiminnan kannibalisointi. Julkisen sektorin osalta tilanne on hankalampi, sillä esimerkkejä on vähemmän, edunsaajia enemmän ja toiminta ylipäätään moniarvoisempaa. Mahdotonta tällainenkaan uudistaminen ei silti ole.

Osaamistarpeiden ja oppimisen mahdollisuuksien ja kykyjen epäsuhta aiheuttaa luottamuspulaa

Uusi työelämä kaipaa merkittäviä panostuksia osaamisen kehittämiseen: osaamistarpeet lisääntyvät tai vähintään muuttuvat lähes jokainen ammatissa pitkällä aikajänteellä. Samaan aikaan meillä ei tällä hetkellä ole kovin kummoisia rakenteita työuran aikana oppimiseen. Koska osaamistarpeet kasvavat, mutta kasvaviin osaamistarpeisiin ei pystytä vastaamaan, syntyy luottamuspulaa.

Keskeinen haaste ei ole koulutuksen tarjoaminen. Koulutusta ei kenties ole tarjolla riittävästi tai oikeaan asiaan liittyen, mutta pullonkaula on toisaalla. Ensinnäkin väestötasoisesti suomalaisten kyvyt oppimaan oppimisessa ja uteliaassa uutta omaksuvassa toiminnassa eivät ole riittävällä tasolla. Tällaista oppimisen kulttuuria ei voi pakottaa, ja vaikka sen syntymistä osattaisiinkin tukea järkevillä toimenpiteillä, kulttuurin syntyminen vie pitkän aikaa. Toiseksi sekä nykyinen työelämä että nykyinen työttömyys estävät aktiivisesti oppimista: töissä esteen rakentaa kiire ja tulospaineet, joista on hankala päästä eroon; työttömiä taas pyritään lyhytnäköisesti ohjaamaan pois "tuottamattomasta" opintotiestä kohti "tuottavaa" työelämää.

Tämä keskeinen osaamiseen liittyvä, taustaraportissa tunnistettu jännite on tyypillinen tilanne, jossa uudet mahdollisuudet saadaan ulosmitattua vasta kun instituutiot muuttuvat. Mutta millaisia instituutioita osaamiseen liittyen tarvitaan?

Teknologian mahdollisuuksia ei saavuteta osaamisvajeen takia

Valmistelemassani tulevaisuusselonteon taustaraportissa Juha Honkatukia hahmottelee muutamaa laskennallista skenaariota työn murroksesta. Skenaarioista yksi, nimeltään "teknologiaskenaario", kuvaa palvelualojen nopeaa automatisoitumista. Keskeinen oppi tästä skenaariosta on se, että teknologinen kehitys voi olla merkittävä kasvun ajuri, mutta tähän kasvuun päästään täysimääräisesti kiinni vain mikäli osaamisvaje saadaan korjattua. Mikäli jotain uutta ei keksitä, tämän skenaarion arvion mukaan menetetään vuoteen 2040 mennessä noin vuoden talouskasvu.
Laskennallinen esimerkkiskenaario, jossa palvelualojen automatisaatio tapahtuu nopeasti ja aiheuttaa merkittävää talouskasvua. Samalla kuitenkin suuri määrä palvelualojen töitä vaihtuu esimerkiksi prosessiautomaation ja logistiikan töiksi, sekä asiantuntijatöiksi. Skenaarion aikajänne on 2018-2040.
Osaamisen kehittäminen on siis arvokas investointi. Hankalaa on kuitenkin se, että osaaminen muuttuu niin nopeasti ettei ole helppoa tietää mille aloille osaajia pitäisi kouluttaa tai uudelleenkouluttaa. Siksi koulutusjärjestelmän pitääkin pystyä tukemaan monimuotoista, pirstaleista ja eri suuntiin kulkevaa oppimista. Onnekkaasti tämä on yhä mahdollisempaa, sillä jatkuvasti pienempi osa oppimisesta tapahtuu julkisen koulutusjärjestelmän piirissä.

Jatkuvasti pienempi osa oppimisesta tapahtuu julkisen koulutusjärjestelmän piirissä

Oppiminen tapahtuu jo nyt pääosin koulutusjärjestelmän rakenteiden ulkopuolella. Toisin sanoen yhä pienempi osa oppimisesta tapahtuu virallisten instituutioiden, kuten koulujen tai yliopistojen, piirissä. Näillä järjestelmillä toki on paikkansa esimerkiksi yhteiskunnan jäseneksi oppimisen ja tutkimuksen saralla, mutta työssä tarvittavan osaamisen tarjoamisessa ne ovat nykymuodossaan toivottoman hitaita ja kömpelöitä.

On helppo kuvitella kansainvälinen alustatalouden suuryritys, joko yksi nykyisistä ( 1, 2) tai uusi "yksisarvinen", joka ratkaisee alustamallilla koulutuksen keskeiset ongelmat. Opittavaahan verkko on täynnä, ja keskeinen vielä osin ratkaisematon haaste on opitun standardisointi ja sertifikointi, sekä työssä tarvittavan osaamisen formalisointi opittaviksi kokonaisuuksiksi. Kun nämä haasteet ratkaistaan, voi hyvin olla, että työtä vailla olevan kouluttautujan kannattaakin opiskella pirstaleisesti ja tarpeen mukaan tällaisella alustalla korkeakouluun hakemisen sijaan.

Julkisen sektorin kannalta tämä on ongelmallista: nykyisten oppimisjärjestelmien legitimiteetti murenee. Samalla monet muut hyödyt joita nykyiset koulutusjärjestelmät tuottavat hälvenevät.

Onkin palattava tekstin alussa esittämääni ajatukseen oman toiminnan kannibalisoinnista. Suomi on tällä kertaa edelläkävijä, kun edellisessä suuressa (teollisessa) murroksessa pystyttiin oppimaan jälkijunassa muilta. Me pärjäämme globaalissa kilpailussa vain olemalla muita fiksumpia ja notkeampia: ehkä tulemalla maailman nörteimmäksi opiskelukansaksi. Siksi Suomessa tarvitaankin virallisen ja epävirallisen oppimisen hybridimalleja, jossa epävirallista kouluttautumista rohkaistaan ja tuetaan institutionaalisilla toimenpiteillä, kuten sertifioimalla mistä tahansa hankittua osaamista.

Ei ole mahdotonta kuvitella, että tässä voitaisiin ottaa jopa soihdunkantajan rooli: vähän samaan tapaan kuin Viron e-kansalaisuus, suomalainen koulutussertifikointi standardisoituine, automatisoituine testeineen ja tekoälyavusteisine ammattikohdennuksineen saattaisi olla paitsi kansallisten järjestelmien pelastus, myös kansainvälinen menestystuote.
Seuraa Johannesta Twitterissä. Article photo: Aaron Burden

# data[].attributes.attachment_link.description
Kävin alustamassa Talousneuvoston keskusteluja Kesärannassa 18.4.2018 aiheesta Koulutusjärjestelmän muutokset tulevaisuudessa. Tässä tekstissä avaan alustukseni muutamia havaintoja ja laajennan niitä pohdintani perusteella. Koulutusjärjestelmän tulevaisuus on ajankohtainen teema kolmesta syystä. Osaamistarpeiden ja oppimisen mahdollisuuksien ja kykyjen epäsuhta aiheuttaa luottamuspulaa. Osaamisvajeen takia merkittävät teknologian tuomat tuottavuushyödyt saattavat jäädä ulosmittaamatta. Jatkuvasti pienempi osa oppimisesta tapahtuu julkisen koulutusjärjestelmän piirissä.

# data[].attributes.body
" Olisi tärkeää ylläpitää oppimisvalmiutta läpi työuran ja tietenkin myös raivata aikaa uusien työtapojen ja -välineiden käytön opettelulle. Työ ei saisi vain kuluttaa, vaan sen pitäisi myös kehittää tekijänsä osaamista..."

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Pitkän myönteisen kehityksen jälkeen työkyvyttömyys on lähtenyt jälleen nousuun. Sekä Kelan sairauspäivärahapäivien että työkyvyttömyyseläkkeiden määrä on kasvanut huomattavasti.

Kasvu johtuu lähes pelkästään mielenterveysperusteisen työkyvyttömyyden lisääntymisestä. Syitä tähän on arvuuteltu, mutta täyttä totuutta tuskin tietää kukaan. Yhden syyn sijaan taustalla on todennäköisesti lukuisia eri tekijöitä työllisyystilanteen paranemisesta aktiivimalliin, terveydenhuollon diagnostiikasta hoitokäytäntöihin, työhön liittyvästä kiireestä ja epävarmuudesta aina heikoiksi jääviin yöuniin ja somen tuottamaan harhaiseen käsitykseen todellisuudesta.

Oli mielenterveysperusteisen työkyvyttömyyden taustalla mitä tahansa, verraten harvoin työkyvyttömyys johtuu puhtaasti sairaudesta. Paljon tavallisempaa on, että taustalla on myös muita tekijöitä.

OLEN KÄYTÄNNÖN SYISTÄ yksinkertaistanut näkökulmaa jakamalla työkyvyttömyyden taustalla olevat syyt neljään ryhmään: ei pysty, ei osaa, ei uskalla, ei halua. Yksittäisessä tapauksessa taustalla on usein elementtejä useasta ryhmästä, ellei jopa kaikista.

Sosiaalivakuutusjärjestelmämme lähtee siitä, että työkyvyttömyyden taustalla on oltava sairaus, vika tai vamma, jotta työkyvyttömyyden aikaista toimeentuloa voitaisiin tukea. Tämä pätee, oli kyse sitten oikeudesta sairauspäivärahaan tai työkyvyttömyyseläkkeeseen.

Sairaudet ja vammat lasken "ei pysty" -kategoriaan kuuluviksi. Sairaus saattaa viedä työkyvyn kokonaan, tai ainakin niin vähiin, ettei jää mahdollisuutta mielekkääseen työntekoon.

Huomattavan usein työkyvyttömyys ei kuitenkaan ole täydellistä, vaan työkykyä on sairaudesta huolimatta paljon jäljellä. Työelämässä ja sen ulkopuolella onkin samaan aikaan ihmisiä, joiden sairauksien vaikutus heidän työkykyynsä on objektiivisesti arvioiden kutakuinkin yhtä suuri.

MIKSI JOKU JATKAA TÖISSÄ tai palaa tekemään töitä, siinä missä toinen kokee työnteon olevan mahdotonta? Jotta tähän pääsisi käsiksi, on syytä katsoa nelikentän kolmeen muuhun kulmaan.

Kun työkyvyttömyyseläkehakemuksia käy läpi, nousevat varsin usein esille osaamiseen ja oppimiseen liittyvät ajatukset. Uudet työnteon välineet, usein tietokoneohjelmat, tuntuvat hankalilta ja vaikeilta oppia, eikä oppimiseen tunnu löytyvän aikaa. Kun työ on jatkuvasti hankalaa, hiipivät mieleen ajatukset poistua tukalasta tilanteesta työkyvyttömyyseläkkeelle, jos sairauksia on ehtinyt kertyä.

Jotta tältä asetelmalta vältyttäisiin, olisi tärkeää ylläpitää oppimisvalmiutta läpi työuran ja tietenkin myös raivata aikaa uusien työtapojen ja -välineiden käytön opettelulle. Työ ei saisi vain kuluttaa, vaan sen pitäisi myös kehittää tekijänsä osaamista.

Uskalluksen puute liittyy usein ajatuksiin siitä, että oma työmarkkina-arvo on päässyt laskemaan niin, ettei työn vaihtaminen enää onnistu. Niinpä työntekijä päätyy pitämään kiinni työstä, jossa hän ei enää viihdy tai joka on muuttunut niin, ettei sen tekeminen enää tunnu mielekkäältä tai omia arvoja vastaavalta. Kuka voisi olla uupumatta, jos kokee olevansa työnsä vanki?

Ammatillinen liikkumattomuus on todettu yhtä suureksi terveysriskiksi kuin fyysinenkin liikkumattomuus. Siksi olisikin tärkeää, että työssä kokee kehittyvänsä, joko säännöllisen tehtävien vaihtumisen tai työpaikan vaihtamisen muodossa. Työssä on mukavinta olla, kun siellä kokee olevansa vapaa-ehtoisesti. Juuri siksi monet töissä jatkavat eläkeläiset ovat usein niin onnellisia ja työhönsä tyytyväisiä.

HAASTAVINTA ON PÄÄSTÄ KIINNI nelikentän viimeiseen nurkkaan, niihin syihin, joiden vuoksi työntekijä ei halua palata työhönsä tai jatkaa työssä. Nämä ovat syitä, jotka saattaa olla vaikea tunnustaa edes itselleen, saatikka ulkopuoliselle urkkijalle, kuten esimiehelle tai työterveyslääkärille.

Haluttomuuden takana saattavat olla puhtaasti taloudelliset syyt, jos henkilö on laskenut työkyvyttömyyseläkkeen olevan niin hyvä, että sillä tulee omassa elämänvaiheessa riittävästi toimeen. Toisaalta taustalla saattaa olla kokemus siitä, että on tullut työssään epäoikeudenmukaisesti kohdelluksi tai että omaa työpanosta ei arvosteta.

Aina silloin tällöin eläkeajatusten takaa löytyy puolison eläkkeelle jääminen ja houkutus - tai jopa puolison vaatimus - jäädä kotiin hänen seurakseen.

Työkyvyttömyysajatusten vyyhti on monimutkainen ja usein melkoisessa solmussa. Sen selvittäminen vaatii kykyä esittää oikeat kysymykset ja riittävästi luottamusta, jotta kysymyksiin saa rehelliset vastaukset. Taitoa ja luottamusta tarvitaan myös työhön paluun tai työssä jatkamisen tukemisessa.

Nousevasta työkyvyttömyyskäyrästä päätellen meillä on tässä vielä tekemistä.
Kirjoittaja on ylilääkäri Jan Schugk työeläkevakuutusyhtiö Varmasta.
Kuva: Marjaana Malkamäki

Lue myös:
Horjuva mielenterveys ajaa työkyvyttömyyseläkkeelle ihmissuhdetyöstä Kuormitus uhkaa hyvinvointia sote-alalla

# data[].attributes.attachment_link.title
Ei pysty, osaa, uskalla tai halua - työkyvyttömyydellä on monenkirjava tausta - TTT

# data[].attributes.attachment_link.description
Pitkän myönteisen kehityksen jälkeen työkyvyttömyys on lähtenyt jälleen nousuun. Sekä Kelan sairauspäivärahapäivien että työkyvyttömyyseläkkeiden määrä on kasvanut huomattavasti. Kasvu johtuu lähes pelkästään mielenterveysperusteisen työkyvyttömyyden lisääntymisestä. Syitä tähän on arvuuteltu, mutta täyttä totuutta tuskin tietää kukaan. Yhden syyn sijaan taustalla on todennäköisesti lukuisia eri tekijöitä työllisyystilanteen paranemisesta aktiivimalliin, terveydenhuollon diagnostiikasta hoitokäytäntöihin, työhön liittyvästä kiireestä ja epävarmuudesta ...

# data[].attributes.attachment_link.title
Yksilö ja muuttuva työ. Jatkuvan oppimisen tutkijatapaaminen 26.11.2019. Osa 2