# data[].attributes.body
En værdig død: https://www.youtube.com/watch?v=te0XRPBtAYg
2. Død og pine

-om aktiv dødshjælp

http://www.etiskraad.dk/
etiske temaer/ aktivdoeds- hjaelp og doeende/ undervisningtilgrundskolen/doedogpineomaktivdoedshjaelp
3. I Holland er døden altid en mulighed

https://www.etik.dk/aktiv

-d%C3%B8dshj%C3%A6lp/i

-hollanderd%C3%B8den altidenmulighed
4. Hvordan ser religionerne på aktiv dødshjælp?
https://www.religion.dk/sp%C3%B8rgometik/hvordan

serreligionernep%C3%A5

aktivd%C3%B8dshj%C3%A6lp
5.Aktiv dødshjælp

https://www.etik.dk/aktivdoedshjaelp

# data[].attributes.body
DR.DK/skole

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
I Bibelen bruges udtrykket om Gud og der tales om helligdage og om helligsteder. Men hvad der ligger i ordet hellig, sådan som det bruges i Bibelen og i kristendommen?

Herren er hellig - hellighedsbegrebet i Det Gamle Testamente
Det Gamle Testamente indeholder en række fortællinger, der så at sige definerer, hvad hellighed er. Det hellige er det helt anderledes. Det er en kraft, der både betyder velsignelse, men også kan være farlig og destruktiv, hvis man kommer den for nær.

Moses, der i ørkenen konfronteres med Gud i form af en brændende tornebusk, hører kun Guds stemme, og han skal holde sig på afstand og tage skoene af, for han står på et helligt sted (2. Mosebog kap. 3).

Ifølge 1. Mosebog kap 28 møder Jakob Gud i en drøm. Og da han vågner udbryder han: "'Herren er i sandhed på dette sted, og jeg vidste det ikke!' Og han blev grebet af frygt og sagde: 'Hvor er dette sted frygtindgydende! Det er jo selve Guds hus, det er himlens port!'"

De steder, hvor Gud er nær, er derfor hellige. Det gælder i særdeleshed templet i Jerusalem, som var inddelt i det allerhelligste, det hellige og en forgård. Præsterne ved templet er derfor også hellige eller rettere: de skal hellige sig. Det vil sige de skal i den tid, hvor de gør tjeneste i templet, rense sig fra alt dagligt. De skal vaske sig, iføre sig rent tøj og holde sig fra fællesskab med andre, så længe de gør tjeneste i templet.

Og så kan dage være hellige. Det gælder sabbatten, den syvende dag i ugen. For på den dag hvilede Gud efter sin skaberhandling, hedder det i skabelsesfortællingen i 1. Mosebog kap 1. I en noget mere afsvækket betydning finder vi i Det Gamle Testamente betegnelsen helligt folk om Israel. Det er altså helligt, fordi, Gud har udvalgt det. Når hellighed bruges i en sådan betydning, bliver modsætningen ikke bare hellighed/dagligdag, men hellighed bliver lig med renhed i modsætning til urenhed.

De hellige - om hellighedsbegrebet i Det Nye Testamente
Den jødiske opfattelse af hellighed videreføres i Det Nye Testamente. Også her betegnes Gud som hellig. Templet er helligt. Og nu kaldes skrifterne, det vil sige de gammeltestamentlige skrifter, også for hellige. De personer, som gør Guds vilje, det være sig profeter og apostle, betegnes som hellige. Men ikke mindst er det Jesus selv, der betegnes som hellig. Således hører vi i begyndelsen af Lukasevangeliet om Maria, der får at vide, at hun skal føde verdens frelser. Englen siger til hende: "Helligånden skal komme over dig, og den Højestes kraft skal overskygge dig. Derfor skal det barn, der bliver født, også kaldes helligt, Guds søn." Her er Helligånden den kraft fra Gud, der gør det muligt for Maria at føde Guds søn - og det, som er helligt.

Men også tanken om det udvalgte folk som helligt føres videre Det Nye Testamente. De kristne er hellige. Det er ikke mindst Paulus, der bruger denne betegnelse. De kristne kaldes hellige, fordi de nu lever i fællesskab med Gud. De kristne lever i en grænsesituation. De hører i kraft af deres tro til Gud, men samtidig lever de også i denne verden. De kristne skal ikke ifølge Paulus afsondre sig fra samfundet. De skal tværtimod blive i deres familie og passe deres borgerlige arbejde. Men samtidig har de en ny status, hvilket skal afspejle sig i deres liv.

"Vi tror på Helligånden, en hellig, almindelig kirke, de helliges samfund"
Ordene er indledningen til tredje led i den apostolske trosbekendelse, som bruges i kirker verden over. I kristendommen betyder troen på Helligånden, at Gud ikke alene er skaberen af alt, og som blev menneske i Jesus Kristus, men også viser sig som en mangt eller ånd, der fortsat skaber forbindelse med Gud. Ifølge kristendommen viser den ene hellige Gud sig altså på tre måder.

Helligånden er Guds nærværende virkelighed, der skaber tro, fællesskab og kærlighedens gerninger. Jesus, fortæller Det Nye Testamente, havde selv denne ånd, som efter hans opstandelse og himmelfart er givet videre til hans disciple. Helligånden er dermed den kraft, der skaber kirken. Derfor betegnes kirken som hellig, hvormed man siden den tidlige kristendom har villet understrege, at kirken er adskilt fra verden som sådan. Kirken hører nemlig til Gud, sagde man. Kirken er midt i verden helliget af Gud.

I trosbekendelsen udtrykkes dog ikke en tro på kirken på linje med troen på Gud, som Fader, Søn og Ånd, men man bekender sig til kirken på trods af dens fejl og mangler. Samtidig tror og håber man på, at kirken vil blive ét, at den vil udgøre en enhed igen. Endelig udtrykker man troen de helliges samfund, det vil sige at man tror, at alle kristen døde som levende udgør ét fællesskab. Ifølge den augsburgske bekendelse er de hellige samfund dér, hvor evangeliet forkyndes, hvor der døbes, og hvor man samles omkring nadveren - altså igen det, der knytter mennesker til det hellige.

"Et helligt liv og levned"
Ordene er hentet fra indgangsbønnen i den danske folkekirkes gudstjeneste. Kirkens martyrer er både i den katolske og den ortodokse krikke betegnet som hellige. De er helgener, fordi de har gjort det ekstraordinære. De har levet et liv i overensstemmelse med Jesu fordring om kærlighed til næsten, de har viet deres liv til Gud. For enkeltes vedkommende gælder, at de er døde for deres tros skyld.
Ifølge den luthersk forståelse kan ingen være en helgen. Mennesket kan ene og alene leve på grundlag af Guds tilgivelse, mente Martin Luther.

At være hellig er ikke en tilstand, men det den troende får givet med syndernes forladelse, som mennesket hele tiden har behov for. Det hellige liv er i den lutherske kristendom ensbetydende med gøre godt i kærlighed til næsten netop med baggrund i troen på syndernes forladelse.

# data[].attributes.attachment_link.description
I Bibelen bruges udtrykket om Gud og der tales om helligdage og om helligsteder. Men hvad der ligger i ordet hellig, sådan som det bruges i Bibelen og i kristendommen? Herren er hellig - hellighedsbegrebet i Det Gamle Testamente Det Gamle Testamente indeholder en række fortællinger, der så at sige definerer, hvad hellighed er.

# data[].attributes.body
Liv og religion
http://www.kristendom.dk/hvad-er-det-hellige

# data[].attributes.body
ærefrygt
religiøse krænkelser
tabu
billedforbud
blasfemi
symboler
ritualer
værdier
værdirelativisme
nihilisme
Paulus om synd=at vende Gud ryggen
teokrati
verdslig
sekularisering
forsoning
det religiøse - det sekulære
Gudsbegreber

# data[].attributes.body
http://www.kristendom.dk/inspiration/vi-har-behov-ritualer

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Bliv klogere på islams fem søjler: Trosbekendelsen, tidebønnen, fasten, valfarten og almissen, og læs om de øvrige ritualer, som er knyttet til religionen

Hvis man som muslim studerer islam på en højere læreanstalt, er det ikke selve læresystemet eller religionsfilosofien, der fylder mest på skemaet. Det gør til gengæld reglerne for, hvilken levevis, der er den rigtige, og hvordan man afgør dette. Islam er en religion, hvor praksis og ritualer er vigtige.

Fælles rødder med jødedom og kristendom

Ordet ritual kommer af det latinske ritualis, der angiver (religiøs) skik og brug.

Islam har visse fælles rødder med både jødedom og kristendom. Derfor vil nogle af de islamiske ritualer være forankret i tekster fra det gamle testamente, samt kristne traditioner, Koranen og den islamiske tradition (hadith).

Kultisk renhed og urenhed

Islam tager begreberne rent og urent alvorligt. Urent betyder ikke beskidt i den forbindelse, man normalt forstår ordet i, men i stedet religiøst urent, kultisk urent. Man kan blive uren af mange ting, så som sex, toiletbesøg og visse typer dyr. Man kan generelt sige, at en muslim bør rense sig for kultisk urenhed inden han går ind i moskeen. Dette foregår ved, at han vasker sig på en bestemt måde - fødderne, på underarmen og i ansigtet. At det netop er religiøs urenhed, man vasker af og ikke egentligt snavs understreges ved, at man godt kan rense sig med sand eller jord, hvis man ikke har tilgang til vand. Renselsen er derfor symbolsk.

Det er også et spørgsmål om renhed, at man ikke spiser visse dyr, og at dyr ligeledes skal slagtes rituelt for at opfylde renhedskravene.

Når der i det følgende bliver talt om religiøse højtider og mærkedage, er det ofte vanskeligt at fastsætte en bestemt måned eller dato. Den islamiske kalender, kaldet hijra-kalenderen, er anderledes end den, vi kender fra danmark (den gregorianske). Det betyder, at de islamiske helligdage forskyder sig i forhold til dagene på vores kalender, for eksempel ramadan.

Islams fem søjler

Islams religiøse grundlag er inddelt i fem hovedgrupper, der kaldes søjler. Nogle omhandler dagliglivet og andre ritualer knyttet til religiøse fester.

De fem søjler er: trosbekendelsen, tidebønnen, fasten, valfarten og almissen. Almissen vil ikke blive behandlet yderligere her.

Trosbekendelsen (shahada)

Trosbekendelsen, også kaldet vidnesbyrdet, er en kort recitation, hvormed enhver muslim bekender, at Allah er den eneste Gud. Trosbekendelsen lyder: "Ingen gud uden Gud (Allah), Muhammed er Guds sendebud/profet." Bekendelsen til Allah som den eneste Gud er helt basal for muslimer, og almindeligvis antager man, at enhver, der har sagt trosbekendelsen bare én gang, er muslim. Der er dog visse kriterier. Bekendelsen skal siges højt, man skal tro den af hjertet, og den skal erklæres uden tøven. Med andre ord skal man mene og tro på det, man siger.

Trosbekendelsen er en fast del af de daglige bønsindkaldelser (fem gange) og indgår i flere andre islamiske ritualer. Eksempelvis hviskes den ind i højre øre på et nyfødt barn, hvorefter det anses for at være muslim. I beretningerne om Muhammed ( hadith) findes trosbekendelsen i flere varierende udgaver. Én af dem indeholder ud over den korte trosbekendelse det, man kalder islams 6 trosartikler.

Tidebønnen (salat)

En muslim skal i følge koranen bede fem gange dagligt. De fem bønnerkaldes på dansk morgenbøn, middagsbøn, eftermiddagsbøn, aftenbøn og natbøn. Moskeen er det foretrukne sted at bede, men man kan udføre tidebønnen hvor som helst, blot man er ren og vender hovedet mod Mekka.

Retningslinierne for bøn stammer primært fra hadith, selv om koranen enkelte steder henviser til bøn (sura 17,79). Visse forskere mener, at Muhammed er blevet inspireret til de fem daglige bønner af tidebønnerne i de kristne klostre.

Selve bønnen består i hovedtræk af en bestemt række korte sætninger ( rakat), trosbekendelsen og varierende koranvers, der lovpriser Gud.

Fredag er islams ugentlige helligdag. Her erstattes middagsbønnen af den såkaldte fællesbøn. Dette er ugens hovedgudstjeneste, svarende til den kristne søndagsgudstjeneste. Under denne gudstjeneste holdes en prædiken, populært kaldet fredags-khutba, ofte af en religiøs lærd eller af et statsoverhoved. Første del af prædikenen består ofte af bønner og korancitering. Derefter holdes en mere fri tale over et specifikt emne.

Fasten (ramadan)

I islam findes der 2 hellige måneder, som er ramadanen og pilgrimsmåneden. Ramadan-måneden er den niende ud af 12 måneder i den islamiske kalender. Ifølge koranenmå man under ramadanenikke spise fra solopgang til solnedgang.

Natten før den 27. ramadan, der kaldes skæbnenatten, holder muslimer sig vågne og beder for at mindes den nat, da Muhammed fik sin første åbenbaring. Efter 29-30 fastedage fejrer man nymånen ved en stor morgengudstjeneste i moskeen. Derefter har man fællesspisning, børnene får gaver, og man besøger familie og venner.

Valfarten eller pilgrimsfærden (hadjdj)

Som nævnt er pilgrimsmåneden hellig i islam. Forskellige ritualer er knyttet hertil, men det altafgørende ritual er selve pilgrimsfærden til Mekka. Ifølge sura 3,91 skal enhver muslim mindst en gang i livet rejse på pilgrimsfærd til Mekka.

Inden man betræder det hellige område, foretager man en symbolsk renselse, og mændene iklæder sig en såkaldt ihram, som er en simpel dragt.

Det første ritual er, at besøge kabaen som er centrum i den store moske. Her knytter den islamiske tradition til ved den jødiske, idet Koranen siger, at Abraham og Ismael byggede kabaen.

Man går rundt om kabaen syv gange i en fastlagt rute og skal egentlig kysse en indmuret sort sten, som Muhammed har sat. Men fordi, titusindvis af mennesker samles om kabaen, kan man i stedet give stenen et fingerkys.

Man besøger derudover bjerget Arafat, hvor man mener, at Adam og Eva mødtes igen efter udelukkelsen af paradis. Ligeledes besøges Mina ved bjerget Thabir, hvor Abraham ifølge traditionen blev pålagt at ofre sin søn. Her kaster man sten på tre stenstøtter, der symboliserer djævelen, der ifølge overleveringen skulle have prøvet at friste Abraham. Hver familie ofrer nu et dyr, hvorefter den officielle del af valfarten er slut. Man kan eventuelt drikke af Zam Zam-brønden, der ligger på moskéområdet. Den har sin historie tilbage til Abrahams hustru Hagar, der fandt kilden i ørkenen. Pilgrimmene drikker af brønden ved den årlige fest og mange tager vand med hjem til familie og venner.

Ritualer knyttet til livsforløbet

Stort set alle samfund og religioner har det, man kalder for overgangsriter. En overgangsrite er en rituel begivenhed, der markerer overgangen fra én tilstand i livet til en anden. Overgangsriter er typisk knyttet til fødsel, pubertet, ægteskab og død.

I islam er det første ritual i et menneskes liv, at man hvisker bønskaldet i barnets højre øre. Man opfatter barnets første skrig som et udtryk for, at Satan har rørt ved barnet, og det behøver derfor beskyttelse.Navngivningaf barnet sker syv eller 40 dage efter fødslen og udføres af barnets far eller af en menigheds-leder. Man skriver forslag til navne på sedler, og trækker så efter et bestemt system det valgte navn. Nogle muslimer afviser ikke astrologi, og navnene kan således være udvalgt ved hjælp af en astrolog.

Angående ægteskaber der mange forskellige bestemmelser og stor uenighed. Vielsesritualet er ikke fast og foregår ofte privat, men kan ligeledes foregå i moskeen.

Når et menneske er tæt på at dø, anbefales det, at den døende anbringes med ansigtet mod Mekka. Pårørende kan læse sura 36 og eventuelt sura 13 fra koranen. Man kan ligesom ved fødslen hviske bønskald eller trosbekendelsen i øret på den døde, men denne gang er det for, at den døde skal huske bekendelsen ved sin opstandelse.

Begravelsesceremonien ledes af en imam, og selve ritualet ligner det kristne med jordpåkastelse og ordene: "Støv er du, til støv vender du tilbage, fra støv skal du genoprejses". Dog er der forskelle. En afdød muslim skal afvaskes efter gældende regler og iklædes bestemte ligklæder (ofte et hvidt klæde). Man går gerne i sørgeoptog, klager og river sig i håret. For så vidt muligt skal den døde begraves siddende med ansigtet mod Mekka og uden kiste.

Der er flere forskellige retninger inden for islam og de forskellige undergrupper har forskellige ritualer og festdage. Så som profetens fødselsdag. Dog må trosbekendelsen, bønnen, fasten og pilgrimsfærden betragtes som de mest basale ritualer.

# data[].attributes.attachment_link.description
Bliv klogere på islams fem søjler: Trosbekendelsen, tidebønnen, fasten, valfarten og almissen, og læs om de øvrige ritualer, som er knyttet til religionen Hvis man som muslim studerer islam på en højere læreanstalt, er det ikke selve læresystemet eller religionsfilosofien, der fylder mest på skemaet.

# data[].attributes.body
Lysmesterens reklame
Musikvideo - religion.gyldendal.dk
sekularisering ... religionsfaget.dk

# data[].attributes.headline
Det hellige i forskellige religioner    Hellige handlinger - Hvorfor? 

# data[].attributes.subject
Det hellige i forskellige religioner    Hellige handlinger - Hvorfor? 

# data[].attributes.body
dr.dk/skole - om ritualer og fællesskab i jødedommen
Yom Kippur
Hellige handlinger
https://www.kristendom.dk/indf%C3%B8ring/de-syv-katolske-sakramenter

Matt.3.13-17
Kor. 10
Den sidste nadver Da Vinci
evt. reklame med Den sidste nadver

http://www.religion.dk/islam/ritualer-i-islam

# data[].attributes.body
Hvilke ritualer har forskellige kulturer og religioner omkring begravelse? Hvorfor?

Hvordan forholder vi os til døden?

Kvium-billede

syn på døden i forskellige kulturer: at de døde i Uganda ikke bare er døde, deres ånd lever. Derfor skal de døde begraves tæt ved de efterladte

genopstandelsestanken i de forskellige religioner
- Jesu korsfæstelse, død og opstandelse

http://politiken.dk/debat/ECE3160550/da-min-mor-doede-opdagede-jeg-at-ateismen-mangler-ritualer/

Godt om religionernes forhold til døden
http://www.religion.dk/tv%C3%A6rreligi%C3%B8st/oversigt-forholdet-til-d%C3%B8den-i-fem-religioner

# data[].attributes.body
Må man afbillede det hellige i medierne?

# data[].attributes.headline
Problemstillinger, som vi kan arbejde med

# data[].attributes.subject
Problemstillinger, som vi kan arbejde med

# data[].attributes.body
Er der noget i livet der er helligt?

forbud og religiøse regler i de forskellige religioner?

Bør man undgå religiøse symboler i det offentlige rum? Tørklæder, kors, den jødiske kalot

Hvorfor bærer nogle muslimske kvinder tørklæde

Overgangsritualer i sekulariserede og religiøse samfund?

Er der grænser for, hvad man må bruge religion til i medierne?

Rent og urent i de forskellige religioner? Tabu i de forskellige religioner?

Religiøse regler? Skal Gud sætte reglerne?

Religiøse symboler?