# data[].attributes.body
Jag ser fram emot givande samtal och konkreta tips på hur jag kan förbättra och individualisera undervisningen i mitt klassrum i större utsträckning.

# data[].attributes.body
Jag hoppas att vi har givande diskussioner. Det ska bli spännande att prova nya saker i min egen undervisning.

# data[].attributes.body
Jag fastnade vid och funderade mycket kring det här med modellering/guidning. Det är en så viktig del av vår undervisning tycker jag. Vi får inte överge eleverna! Det är därför jag gillar cirkelmodellen. Steg för steg bygger vi t.ex. texter. Med automatik kommer också resursperspektivet och kollaborativ stöttning in. Det är ju fantastiskt!

# data[].attributes.body
Det låter som att det här kan vara ett givande sätt att både friska upp minnet och uppdatera mina kunskaper inför att jag börjar studera igen. Också bra att litteraturen är riktat till undervisning av vuxna, det minns jag att jag saknade under utbildningen!

# data[].attributes.body
Jag ser fram emot att konkretisera bokens innehåll och anpassa det till vår verksamhet så att vi tillsammans kan överbrygga gapet mellan teori och praktik. Jag förväntar mig att vi ges tid att lära av varandra och får delge varandra positiva och konkreta undervisningsexempel!

# data[].attributes.body
Jag hoppas på att vi kommer att ha bra diskussioner från bokens innehåll om hur vi kan jobba med individanpassad undervisning och just med konkreta exempel.

# data[].attributes.body
Jag ser fram emot att få läsa en, som jag tror mycket bra bok, och sedan få diskutera innehållet med kollegor och på så sätt få fördjupade och vidgade perspektiv. Jag hoppas också på konkretisering och exempel. Det är så lätt att det annars bara blir "fina ord".

# data[].attributes.body
Jag hoppas på bra och givande kollegiala samtal och några aha-upplevelser. Jag hoppas att detta i längden ger öppna klassrumsdörrar, där vi bjuder in varandra och vågar visa både styrkor och eventuella svagheter.

# data[].attributes.body
Det som jag tyckte var bra i kapitel 1 var att författaren tar upp om hur viktigt det är att undervisningsinnehållet ska vara intressant, relevant och användbart för eleverna för att hålla motivationen uppe. När glappet mellan elevernas liv och skolans texter är stort finns det risk att eleverna inte ser någon mening med sina studier. Det vi måste tänka på i planeringen av undervisningen är de centrala frågeställningarna som Engborg beskriver:

-          Hur ser den vuxne elevens liv och vardagen ut?

-          I vilka situationer möter dina elevers texter i vardags-, samhälls- och arbetslivet?

-          I vilka roller som förälder, samhällsmedborgare, konsument osv där de förväntas läsa, förstå och kanske använda den texten till att själv besvara den och kommunicera?

# data[].attributes.body
jag hoppas på givande samtal och att vi tillsammans ska kunna hitta verktyg för att eleverna ska hitta motivation och ta sig igenom sfi på ett bra sätt.

# data[].attributes.body
Jag fastnade för att det är viktigt att utgå från elevernas tidigare erfarenheter och utnyttja dem som en resurs i undervisningen. Det är lättare för eleverna att vara med i diskussioner om man arbetar med teman som de kan relatera till. På så vis skapar jag också en trygghet i klassrummet vilket jag tycker är en förutsättning för att eleverna ska kunna ta sig av undervisningen.

# data[].attributes.body
Jag gillar boken hittills :) och ser framemot mer läsning och diskussioner kring den. Det ska även bli intressant att se när jag använder vissa metoder i klassrummet hur det mottas.

# data[].attributes.body
Jag är så glad att det äntligen är forskning och en bok som vänder sig till vuxnas lärande. Alla kurser vi har gått på har alltid vänt sig till barns lärande.
Vuxendidaktiken är något som jag fastnade för. Samt språk- och kunskapsutvecklande sätt.

# data[].attributes.body
Kapitel 1 fick mig främst att fundera över hur jag kan förbättra individanpassningen och guidningen som jag gör på distanskursen, där majoriteten av elevernas studier görs individuellt med digitalt läromaterial och med relativt lite lärarkontakt. Hur gör jag bäst för att inte lämna eleven ensam i sitt lärande, som Engborg skriver?

# data[].attributes.headline
Jag tyckte om hur författaren jämförde stöttning med en krycka. Den ska inte tas bort för tidigt eller för sent och målet är ju alltid att man ska kunna vara självständig. Sedan gillade jag också att Engborg påpekar hur viktigt det är att inte utgå ifrån det svenska samhället och svensk/västerländsk kontext. Den här kulturhistoriska klyftan som författaren tar upp kan ju vara större eller mindre men det är värt att ha detta perspektiv i åtanke i alla fall.

# data[].attributes.subject
Jag tyckte om hur författaren jämförde stöttning med en krycka. Den ska inte tas bort för tidigt eller för sent och målet är ju alltid att man ska kunna vara självständig. Sedan gillade jag också att Engborg påpekar hur viktigt det är att inte utgå ifrån det svenska samhället och svensk/västerländsk kontext. Den här kulturhistoriska klyftan som författaren tar upp kan ju vara större eller mindre men det är värt att ha detta perspektiv i åtanke i alla fall.

# data[].attributes.body
Två saker från kapitel 1 fastnade lite extra hos mig efter läsning:
"Hur kan du stötta eleven på ett sätt så att eleven kommer att bli självständig?" Det är en viktig fråga och något i alla fall jag behöver påminna mig själv om ibland. Det här med kollaborativ stöttning tycker jag är väldigt intressant. Jag är nyfiken och vill lära mig mer, både teoretiskt och praktiskt i klassrummet.

# data[].attributes.body
Att inventera elevers förkunskaper och att utgå från dem i undervisningen tilltalade mig och det vill jag gärna diskutera vidare.

Att stanna upp och fundera över min undervisning. Vad väljer jag och varför?

# data[].attributes.body
Kap.2 innehöll för mig en del nya begrepp b.la. situerat lärande, verkningsfullt lärande, begreppskarta. Jag läste om vissa stycken flera gånger men det var väldigt intressant.
Jag tyckte stycket om identitet och lärande s.55-56 var bra. Jag tänkte på flera elever som jag har haft som stått stilla i progression och varit blockerade/rädda och jag inte har förstått varför. Jag har vänt ut och in på mig själv för att de ska gå framåt men jag tror att det mycket väl kan handla om att "motståndet och hindret för lärande kan vara individen själv". Precis som det står i texten så är elever mer eller mindre kompetenta att förändra sina tankemönster och viljan att lära sig. Det tar jag med mig och tänker att det är en stor utmaning för mig som lärare.

# data[].attributes.body
Hur tänker du kring uttrycket "se eleven som en resurs"?

# data[].attributes.body
Kap. 2 hade en del nya ord och begrepp som jag läste flera gånger.
Jag kan åter säga att jag är glad över en bok som riktar sig till vuxnas lärande.
Det är intressant detta med hur det är att studera som vuxen. s. 56. Att det finns osäkerhet och rädsla. Några saker som tryggt klassrumsklimat känner jag till,  men ack så viktigt.
Jag låter eleverna använda sig av varandra som resurser mycket mer än tidigare och tycker det är positivt.

# data[].attributes.body
Jag tycker att kap. 2 och 3 var intressanta att läsa. På s. 63 jämförs exempelvis ytinlärning och djupinlärning. Den senare förutsätter att läraren bl. a. använder komplexa frågeställningar där inga rätta svar finns. Jag tror att det kan vara lättare att arbeta med sådana i spår 3 än i spår 1. Elever med lång studievana är ofta bekväma med att diskutera och reflektera över mer komplexa frågor och förstå att allt inte är svart eller vitt. Jag ser att det oftast fungerar väldigt bra i 3D och att det alltid är intressant för eleverna att diskutera/svara på sådana frågeställningar. Jag tänker även att användning av sådana minskar risken för IRF-mönstret. Jag tar också med mig påminnelsen om vikten av reflektion för eleverna. Förr tänkte jag inte på att man ju kan använda reflektionsfrågor mitt i ett moment som Engborg föreslår (se s. 76) och inte bara i slutet av det.

# data[].attributes.body
Jag tycker att kapitel 2 och 3 var väldigt intressanta. Jag tycker att det är viktigt att man ska planera, stämma av, följa upp och utvärdera sin undervisning (s. 71). Jag känner tyvärr att tiden inte räcker till.

Jag håller helt med om klimatet i klassrummet (s.75). Det är jätteviktigt att skapa ett positivt klimat i klassrummet, en förutsättning för det språkutvecklande arbetssättet.

# data[].attributes.body
Att det kan finnas motstånd hos vuxna elever att låta ny kunskap förändra tidigare tankestrukturer ser jag tydligt framförallt hos engelsktalande elever som är ovilliga att tala svenska i sin vardag. De har lättast att undvika den ovana känslan av att inte kunna kommunicera effektivt, vilket är en stor del av identiteten som kompetent vuxen. På distanskursen märker jag också vikten av interaktion mellan elev-elev: i avsaknad på jämlikar att öva det nya språket med blir samma känsla ett ännu större hinder. På egen hand har distanseleverna svårt att skapa ett studieklimat (till exempel tillsammans med svenskspråkiga anhöriga) där de vågar testa och öva.

# data[].attributes.body
Jag fastande för formuleringen "Lärarens uppgift är att vara handledare" (s. 53) samt att eleven ska vara "ett aktivt och delaktigt subjekt i lärprocessen". Jag tycker också att Engborg har en viktig poäng i att vi ska sträva efter att ge eleverna förutsättningarna att ta mer initiativ och ansvar för det egna lärandet. Det är viktigt att vi påminner eleverna om att det krävs investeringar i tid och kraft samt en personlig ansträngning av varje elev för att uppnå lärande (s. 48-49).

Sedan måste jag säga att jag som lärare i studieväg 1 blev lite provocerad av att läsa meningen "Alla vuxna har någon gång gått i skolan" (67). Jag tycker det är synd att hon glömmer den elevgrupp som faktiskt börjar sfi med 0 års skolbakgrund från hemlandet, även om denna elevgrupp är relativt liten så ska dessa elever inte glömmas bort när man talar om vuxnas lärande.

På det stora hela så kände jag mig stärkt i sättet vi jobbar och tänker att jag vill sträva efter att ge eleverna ännu mer tid för reflektion och samtal i grupp för att uppnå språkutveckling.

# data[].attributes.body
En viktig insikt i undervisningen som jag reflekterade över när jag läste kap 3 var det att undervisningen med alltför hög eller abstrakt nivå gör att eleverna kan tappa greppet och intresset. Det är därför viktigt att  vi bedriver undervisningen som är strax över elevernas förkunskaper, så att det blir lagom utmanande för de att ta sig an.

Sedan funderade jag över det som författaren skriver om att vi lärare behöver visa tilltro till elevernas förmåga och vilja att lära sig. Med låga förväntningar är det svårt att motivera eleverna att utmana sig själva i sina studier. När eleven inte lyckas med sina uppgifter eller sina texter kan helt enkelt bero på att eleven inte har förstått och inte fått tillräckligt tydlig undervisning. Det som jag tänker använda mig av är att skapa rutiner för att stämma av elevens förståelse, svårigheter, behov och nästa steg genom en sammanfattning av en lektion. (sid 70) Utifrån det kan man planera de kommande lektionen.

# data[].attributes.body
Jag håller med om mycket av det ni tagit upp.  För mig är tryggheten och glädjen i klassrummet A och O. Jenny skrev om att en del elever kanske har en felaktig respekt för läraren pga av erfarenheter från hemlandet. Det är viktigt att eleverna känner att det är annorlunda här.

Jag fastnade för den centrala punkten "att lära hur man lär" på s. 64 och 73/74. I studieväg 1 har eleverna kort eller ingen studiebakgrund alls och blir därför "extra" viktigt där.

Jag är också glad att Engström lyfter fram modersmålet som en viktig del av språkutvecklande arbetssätt samt att se eleverna som varandras resurser för lärande.

# data[].attributes.body
Det handlar väldigt mycket om mitt förhållningssätt som lärare. Bjuder jag in eleverna, är jag nyfiken på deras erfarenheter, tankar och resurser?
Om jag visar, är intresserad av och lyfter deras erfarenheter, kunskaper och tankar som något positivt som gynnar alla så kommer eleverna att vilja dela med sig och lyssna på, fråga och bli nyfikna på varandra. De kommer att förstå att andras kunskaper och erfarenheter kan vara till hjälp för dem själva. När eleverna jobbar i grupper och i par med olika personer så lär de sig av varandra.
Jag använder b.la kamratbedömning när eleverna skriver och startar varje tema med 7V där de diskuterar i smågrupper först.

# data[].attributes.body
När man arbetar med olika teman så tycker jag att det är en självklarhet för mig som lärare att se eleverna som resurser. Jag märker att eleverna själva tycker att det är intressant och givande att diskutera om sina egna erfarenheter och tankar. Dessutom utvecklas jag som lärare när jag lär mig om skolan i t.ex Syrien eller Kina. Eftersom att vi får nya elever var femte vecka så tycker jag att det är viktigt att man arbetar med ett tryggt klassrumsklimat så att alla vågar komma till tals.

# data[].attributes.body
Jag håller med Karin och Linda om att det är en självklarhet att se eleven som resurs. Jag tror att det viktigaste här är att inte skapa en stark hierarki i klassrummet där läraren är "däruppe" och kan allt, och eleverna inte kan något. Om man gör det kan man inte ens tala om något resursperspektiv. En annan viktig sak är att vara nyfiken på eleverna och deras kunskap och erfarenheter. Själv är jag väldigt nyfiken som person så för mig är det verkligen mycket intressant att få veta nya saker av eleverna. Jag säger ofta till dem att jag lär mig något nytt och spännande varje dag, och så är det verkligen. Ett till moment är att eleverna snabbt ser att de kan vara resurser för varandra. Till exempel kan en som är läkare förklara mycket för de andra klasskamraterna när vi jobbar med temat Hälsa. Själva uttrycket är väldigt slitet, precis som Engborg skriver, men det är grunden till den moderna undervisningen och pedagogiken.

# data[].attributes.body
Jag håller med de föregående skrivarna. Att se elever som resurs är både viktigt och roligt för mig likaväl som för eleverna.
Elevernas erfarenheter berikar mig som lärare.

# data[].attributes.body
Tack för fina tankar från er kollegor ovan, jag håller med!

Jag vill gärna koppla resursperspektivet framförallt till hur vi ser på och bemöter elever med kort eller ingen skolbakgrund och de som inte kan läsa på varken svenska eller sitt modersmål. När jag skrev mitt examensarbete om att skapa en effektiv alfabetiseringsundervisning på sfi så var det just "att se deltagarna som resurser" det som verkligen gång på gång lyftes fram som framgångsfaktorer i undervisningen. Att ha andra tankemönster, erfarenheter och problemlösningsförmågor än de som värderas i den litterata världen, behöver inte på något sätt vara sämre än de förmågor som de illitterata deltagarna innehar. I mitt examensarbete gjorde jag en expertintervju med Margareta Mörling som skämtsamt kommenterar, att vi i det svenska samhället behöver an-alfabetiseras i lika stor utsträckning som analfabeterna behöver alfabetiseras. Trots Mörlings skämtsamma ton när hon utrycker detta, så finns det en djupare undermening i det som hon säger, som i mina ögon bottnar i vår människosyn. Deltagarna i alfabetiseringsundervisningen är inte inkompeta på något sätt, utan de har bara andra erfarenheter och andra tankemönster än de vi är vana vid.

# data[].attributes.body
Jag arbetar ofta med till exempel kollaborativt skrivande och försöker uppmuntra eleverna att komplettera sina egna kunskaper med sina kamraters. Jag minns från min egen skolgång att jag alltid lärde mig bäst genom samarbete - men att en trygg och bekväm lärmiljö var extremt viktig.

# data[].attributes.body
Att se eleverna som resurser i klassrummet är jätteviktigt för mig som lärare eftersom våra elever har en stor bank erfarenhet med sig. Våra elever i spår 1 som inte har skolbakgrund men har uppfostrat barn, har haft olika ansvarsområden i samhälls- och arbetslivet och har levt under olika förhållanden betyder det att de har kunskaper och erfarenheter med sig som kan använda sig för att lära in och lära ut. Jag använder mig av eleverna som resurs i olika undervisningsmoment, de arbetar i par eller grupper som kan vara nivågrupper eller språkgrupper och lär sig av varandra.

# data[].attributes.body
Det känns skönt att vi har  en sådan samsyn vad gäller resursperspektivet som för mig är otroligt viktigt. Inte bara för att det är A och O för språkutvecklingen utan också för att det handlar om respekt för andra människor och kulturer.  En grundlig kartläggning med ett resursperspektiv skulle möjligöra att deras resurser snabbare blev synliga.

Ett sätt att utgå från elevens befintliga kunskaper och få vetskap om vad de vill lära sig mer om är de 7 V:na. Jag saknar dock en uppföljnings/utvärderingsdel för att tydligt kunna påvisa att en språk/kunskapsutveckling har skett som tex VÖL-modellen har (vet, önskar veta, lärt).

# data[].attributes.headline
Vi byter inriktning på vår padlet. Här kan grupperna lämna korta minnesanteckningar under mötestid.

# data[].attributes.subject
Vi byter inriktning på vår padlet. Här kan grupperna lämna korta minnesanteckningar under mötestid.

# data[].attributes.headline
Summera era tankar efter föreläsningen med Annsofie

# data[].attributes.subject
Summera era tankar efter föreläsningen med Annsofie

# data[].attributes.body
1. Nämn något ni tyckte var intressant/givande!

2. Vad vill ni fråga/veta mer om?

# data[].attributes.headline
1. Det var bra att vi fick öva på att ställa frågor till texter. Vi gillade också delen kring läsförståelsestrategierna. Bra att Annsofie lyfte ”på raderna, mellan raderna och bortom raderna”. Vi tyckte också om att hon pratade om studieteknik. Vi tror att det är bra om alla lärare väljer ut några olika exempel på tekniker att använda ofta. Förhoppningsvis kommer våra elever då i kontakt med flera olika tekniker att använda i sina studier. Vi gillade delen om pragmatisk kompetens extra mycket. Det är en viktig förmåga som alla elever, oavsett nivå, behöver öva på. Annsofie är en mycket skicklig föreläsare med bra koll på gruppen hon har framför sig. Vi gillar att hon bjuder på sig själv och att hon uppmanade oss till fortsatt kontakt med henne om vi behöver. 

# data[].attributes.subject
1. Det var bra att vi fick öva på att ställa frågor till texter. Vi gillade också delen kring läsförståelsestrategierna. Bra att Annsofie lyfte ”på raderna, mellan raderna och bortom raderna”. Vi tyckte också om att hon pratade om studieteknik. Vi tror att det är bra om alla lärare väljer ut några olika exempel på tekniker att använda ofta. Förhoppningsvis kommer våra elever då i kontakt med flera olika tekniker att använda i sina studier. Vi gillade delen om pragmatisk kompetens extra mycket. Det är en viktig förmåga som alla elever, oavsett nivå, behöver öva på. Annsofie är en mycket skicklig föreläsare med bra koll på gruppen hon har framför sig. Vi gillar att hon bjuder på sig själv och att hon uppmanade oss till fortsatt kontakt med henne om vi behöver. 

# data[].attributes.headline
2. Vi önskar tips på en lektionsplanering/upplägg kring textarbete (exempelvis en faktatext).

# data[].attributes.subject
2. Vi önskar tips på en lektionsplanering/upplägg kring textarbete (exempelvis en faktatext).

# data[].attributes.body
Maria I, Paula, Monica, Catarina och Jenny