# data[].attributes.body
Приготуй підручник,зошит, пенал.
ПРАВИЛА УРОКУ

1. Йди крок за кроком

2. ЧИТАЙ уважно ІНСТРУКЦІЮ до кожного кроку

3. ПРОСИ ПРО ДОПОМОГУ РОДИЧІВ, КОЛИ НЕ ЗНАЄШ, ЩО РОБИТИ ДАЛІ

Бажаю успіхів!

# data[].attributes.headline
Відгадай загадки

# data[].attributes.subject
Відгадай загадки

# data[].attributes.body
1.Зимою - як літом, літом - як зимою.
2.Хто ця пишна пані
В зеленому жупані?
Про це і буде йти мова на сьогоднішньому уроці.

# data[].attributes.headline
Робота з підручником

# data[].attributes.subject
Робота з підручником

# data[].attributes.body
Розгорни підручник на с.57. Опрацюй текст про хвойні рослини. Як відрізнити хвойні дерева від інших?

# data[].attributes.headline
Значення хвойних рослин для природи

# data[].attributes.subject
Значення хвойних рослин для природи

# data[].attributes.body
Хвойні рослини відіграють важливу роль в природі. По-перше, в місцях, де ростуть хвойні дерева, сніг тане повільніше. Це допомагає поповнити запаси вод ґрунтів, підживити річки. По-друге, хвойні ліси захищають простір від ураганів, адже на ті місця, де насаджень немає, часто находять буревії. Також ці рослини - це джерело кисню, який так необхідний людству. Хвойні рослини мають властивість очищувати наше повітря від різноманітних бактерій. Не дарма люди, які мають проблеми з дихальними шляхами, від'їжджають на лікування у хвойні місцини. Хвою використовують і у промисловості - вона дає нам смолу. Також ці рослини використовують для виготовлення лікувальних препаратів. Отже, роль хвойних рослин у природі є дуже значною.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Хочу знати більше!

# data[].attributes.attachment_link.title
Хвойні рослини будова, розмноження, досліди

# data[].attributes.headline
Фізкультхвилинка

# data[].attributes.subject
Фізкультхвилинка

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Людмила Суховерхова

# data[].attributes.attachment_link.title
Фізкультхвилинка - ялинка

# data[].attributes.headline
Підсумок уроку

# data[].attributes.subject
Підсумок уроку

# data[].attributes.attachment_link.title
Хвойні рослини

# data[].attributes.headline
Тут ти можешь ознайо

# data[].attributes.body
Тут ти можешь ознайомитись з різноманітністю хвойних рослин

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Коли настає пізня осінь, листя обсипаються і у всій красі відкриваються хвойні рослини. Влітку їх просто не помічали, адже все було зеленим! Взимку ж, коли так бракує заспокійливого зеленого кольору, хвойні буквально притягують погляд. Хвойні породи дерев по праву вважаються кращими і універсальними породами в озелененні. І, напевно, мають рацію ті садівники, які відмовляються садити на ділянці вічнозелених красенів. Сьогодні асортимент їх просто величезний і може задовольнити будь-яку забаганку. Серед них є карлики, висота яких ніколи не перевищує одного метра і є могутні дерева. Різні форми крони та забарвлення, відмінності в межах одного виду часто вельми значні. У більшості випадків хвойні рослини вічнозелені, однак серед них є види, які скидають хвою взимку. Уваги заслуговує також той факт, що за хвойними рослинам відносно легко доглядати, і вони рідко уражаються хворобами і шкідниками.

Найбільш популярні серед садівників - любителів та ландшафтних дизайнерів:

Рід Туя включає 6 видів. Це дерева або чагарники з плоскими пагонами і лускатою хвоєю. Туї доживають в середньому до 100-150 років іноді і старше. До грунтів туї вимогливі, посухостійкі, добре переносять стрижку і формування. В родючому садовому грунті і достатньому (не надмірному) зволоженні, на сонячному або злегка затіненому місці туї розвивають розкішну густу крону. Занадто сухий грунт і тінисте місце розташування є причиною того, що рослина втрачає декоративність: крона туї стає крихкою, її хвоя блякне. У культурі виділено велику кількість цікавих форм туй, які висаджують в алеях, групами та окремими рослинами, використовують для створення живоплотів і садів стрижених форм. Мініатюрні туї часто використовують в бордюрах, садять уздовж доріжок в саду, в альпінарії.

Ялиця - вічнозелене хвойне дерево родини соснових. Існує близько 50 видів. Стовбур прямий, в природі заввишки до 80 м, з густою, зазвичай конусовидною кроною. Взагалі, серед усіх хвойних, напевно, найбільш багата, густа і правильної форми крона саме у ялиці. Шишки на відміну від ялинових завжди звернені вгору і добре запечатані смолою, не тільки дощ, а й просто вогкість в них не проникають. Ялицю часто використовують в озелененні міст, хоча варто підкреслити, що вона не виносить задимлення і забруднення повітря. З кори ялиці отримують цінні смоли, з хвої та гілок - ялицеве масло, а також камфору. Ялиця має свіжий, смолисто-хвойний, терпкий аромат, який впливає на емоційне життя людини: усуває пригнічений настрій, викликаний негативними факторами. Допомагає спокійно пережити чорну смугу життя.

Ялівець - вічнозелена хвойна рослина родини кипарисових. Рід ялівець об'єднує більше 60 видів хвойних вічнозелених деревних рослин. Причому у одних хвоя може бути колючою, а у деяких це гладкк лускоподібне листя. Колір хвої варіюється від блакитного до жовтого. Деякі види виростають деревами, а деякі низьким і навіть стелящимся чагарником. Практично у всіх ялівців чудово міцна, гарна і запашна деревина. Настій і відвари з ягід ялівцю п'ють, щоб поліпшити апетит і травлення. Їх також використовують при приготуванні джина. Хвоя і шишки ялівцю вбивають патогенні мікроорганізми, мають дезинфікуючу, протимікробну дію. В медицині настій з ягід ялівцю використовується як сечогінний засіб, допомагає він також від ломоти в суглобах, від ревматизму. Правда, варто сказати, що плоди не всіх ялівців придатні для використання, а деякі і взагалі отруйні.

Це одне з кращих алейних і паркових дерев. Її стійкість до бур і сильних морозiв, довголіття, виняткове вміння протистояти атмосферним забрудненням, включаючи вихлопні гази від автомобілів, здатність вижити там, де чахнуть інші, роблять її деревом, якому все одно, якому скрізь добре. До того ж у перші тридцять років вона зростає дуже швидко. Головне, що їй треба - побільше світла, простору, так як вона не виносить засухи в юному віці. Крона у модрини негуста, ділянки вона не затінює, а вітер затримує добре - він заплутується в стовбурах і гілках дерева. Жодне з хвойних дерев не приймається так легко, як модрина, - навіть у 20... 30-річному віці вона безболісно переносить пересадку на інше місце. Відноситься модрина до листопадних хвойних. Хвоїнки - листочки втрачає осеню, а по весні розпускає нові ніжно зеленого кольору. Дерево може зрости до 40 метрів.

Ну, з ялиною знайомі, напевно, все. Ялина відноситься до сімейства соснових і налічує близько 40 видів. Стовбур у ялинки прямий, крона густа, конусовидна. Коренева система поверхнева, тому може страждати від сильного вітру. Ялина тіньовитривала, зимостійка, страждає від пізніх весняних і ранніх осінніх заморозків, кіптяви, заводських газів, сухості повітря. Одне з улюблених дерев для висадки на присадибній ділянці.

Споконвіку сосна вважалася деревом - донором, дарує потужний енергетичний заряд. Сосна світлолюбна, росте швидко, посухостійка, морозостійка, тому часто першій заселяє відкриті місця. Сосни є важливими лісоутворюючими деревами. При відповідному оформленні та облаштуванні вони можуть стати справжньою прикрасою вашоI ділянки. Хоча в молодому віці сосни не дуже декоративні. Свою красу знаходять вже в дорослому стані - після 30 років.

Дуже давня, і, на жаль, вимираюча вічнозелена хвойна порода. Єдина хвойна рослина, яка любить тінь. Живе до 2 - 3 тисяч років. В природі менше десяти видів тиса - всі вони ростуть в північній півкулі. Але тис - дерево для переконаного оптиміста, адже воно росте вкрай повільно, навіть на грядках при постійному догляді. В лісі тридцятирічне рослина не піднімається вище метра. Безсумнівно, це дерево заслуговує набагато більшої уваги садівників, ніж приділяють йому сьогодні. Тим більше, що тис виявився досить стійкий до загазованости, і відмінно себе почуває в умовах міста.. Тіс дуже красивий у осінній період, коли на гілочках серед темно-зеленої хвої з'являються яскраво-помаранчеві плоди. При використанні тиса на своїй ділянці потрібно пам'ятати, що всі частини рослини отруйні. Тіс легко піддається стрижці і формуванні, його використовують для створення зелених фігур у парках у вигляді куль, пірамід, силуетів різних тварин.

Рослина є родичем американської гігантської секвої і відноситься до групи давніх листопадних хвойних рослин. Таке хвойне дерево у вашому саду буде сприйматися, як музейний екземпляр. Матесеквоя - це швидкоростуче дерево, за 20 років при сприятливих умовах може досягти 20 метрів. Не думайте, що вонодівчисько, воно здатне витримувати наші морози до -30 ° C. Крона у дорослого дерева густа, конусоподібна. Любить багато світла і води. Виносить міський клімат і невимогливе до грунту. Особливо красива метасеквоя ранньою весною, в період розпускання ніжних молодих листочків і восени, коли хвоя забарвлюється у всі тони жовтого, рожевого, червоного та коричневого кольорів. Метасеквойю висаджують поодиноко або в групах з низькими вічнозеленими рослинами, щоб підкреслити всі її переваги. Це дерево буде доречно виглядати біля великих будинків, на берегах водойм.

І на закінчення варто сказати, що якщо ви садите кілька видів хвойних дерев, то врахуйте, що:

* сосна і кедр не люблять сусідства ялиць і смерек:

* модрина взагалі любить рости одна

* туя не виносить в сусідах ялину. Тому краще садити дерева однорідними групами або алейками, не перемішуючи при цьому різні породи.

# data[].attributes.attachment_link.title
Які бувають види хвойних рослин? Відео - поради від Greensad

# data[].attributes.attachment_link.description
Коли настає пізня осінь, листя обсипаються і у всій красі відкриваються хвойні рослини. Влітку їх просто не помічали, адже все було зеленим! Взимку ж, коли так бракує заспокійливого зеленого кольору, хвойні буквально притягують погляд. Хвойні породи дерев по праву вважаються кращими і універсальними породами в озелененні.

# data[].attributes.headline
Хвойні дерева завжди зелені.

# data[].attributes.subject
Хвойні дерева завжди зелені.

# data[].attributes.headline
Хвойні дерева за

# data[].attributes.body
Хвойні дерева замість листків мають зелені голки.