# data[].attributes.headline
Lectures - Vestida de nit - Silvia Perez Cruz

# data[].attributes.subject
Lectures - Vestida de nit - Silvia Perez Cruz

# data[].attributes.body
Pinto les notes d'una havanera
Blava com l'aigua d'un mar antic
Blanca d'escuma, dolça com l'aire
Gris de gavines, daurada d'imatges
Vestida de nit

Miro el paisatge, cerco paraules
Que omplin els versos sense neguit
Els pins m'abracen, sento com callen
El vent s'emporta tot l'horitzó

Si pogués fer-me escata
I amagar-me a la platja
Per sentir sons i tardes del passat
D'aquest món d'enyorança
Amor i calma, perfumat de lluna, foc i rom

Si pogués enfilar-me a l'onada més alta
I guarnir de palmeres el record
Escampant amb canyella totes les cales
I amb petxines fer-lis un bressol

Els vells em parlen plens de tendresa
D'hores viscudes amb emoció
Joves encara, forts i valents
Prínceps de xarxa, herois de tempesta
Amics del bon temps

Els ulls inventen noves històries
Vaixells que tornen d'un lloc de sol
Porten tonades enamorades
Dones i Pàtria, veles i flors

Si pogués fer-me escata
I amargar-me a la platja
Per sentir sons i tardes del passat
D'aquest món d'enyorança
Amor i calma, perfumat de lluna, foc i rom
Si pogués enfilar-me a l'onada més alta
I guarnir de palmeres el record
Escampant amb canyella totes les cales
I amb petxines fer-lis un bressol

# data[].attributes.headline
Lectures - Poema sense acabar - Ovidi Montllor

# data[].attributes.subject
Lectures - Poema sense acabar - Ovidi Montllor

# data[].attributes.body
Quin doll d'aigua a la font
ara que és vespre,
i la lluna s'afanya a pujar la carena!
I ronda el ca fidel a la serena
perquè al seu amo capritxós i destre
plau-li besar l'amada sota la lluna al vol
en el porxo del barri de la masia quieta
adormida pels grills,
missenyors de la cleda i dels pins.

Quin doll d'aigua a la font
ara que és vespre,
i el vent també és a jóc.
I els romanins només, desperts, escolten,
demà al matí puguin parlar d'amors
amb les farigoleres fins l'hora de la sesta,
que és quan reposa e! pou
i canten les cigales esguardant la ginesta,
i ells
agafen el son.

Quin doll d'aigua a la font
ara que és
vespre,
i la lluna ha assolit les cimes cobejades,
i l'estrella primera
lluerna dels camins
és perduda entremig les immenses miríades
i als confins de la terra
tots els enamorats es besen i s'estrenyen,
de l'una a l'altra serra.

Quin doll d'aigua a la font
ara que tot és nou perquè la lluna és plena.

# data[].attributes.body
Imagina que ets en un camí, que avances a poc a poc i, de cop, el camí
s'eixampla i el que abans era un camí ara es converteix en plaça. Hi ha gent
a tot arreu, gent que es queda dreta i gent que s'asseu a les terrasses,
persones que arriben i persones que marxen, paraules que es diuen al
centre, i els racons es deixen muts pels comiats. Parelles que s'abracen,
nens que corren, àvies que riuen i joves sense la majoria d'edat que fan
ganyotes per aquella cosa de la cervesa i el seu gust amarg. Tanca els ulls.
Imagina que una cançó és tot això. Un camí que et porta a plaça. Obre els ulls.

Vull sentir-me a prop del teu amor.
No necessito res més que el teu amor i una guitarra.

La plaça és feta per esperar-te. Aquí les persones parlen entre elles, perquè
han trobat un lloc tan ample que també hi cap el temps, hi caben les
paraules. Hi ha qui parla i hi ha qui escolta, qui fa que sí amb el cap i qui
gesticula més amb les espatlles que amb les mans. Hi ha bancs, fonts,
grups de cinc, de deu, de vint. I algú es besa mentre se sent soroll de vidres
trencats, perquè a vegades la vida també es trenca. És un trànsit coagulat,
una pausa profunda en aquest fast forward constant. I com que vull sentir-
me a prop del teu amor per això necessito una guitarra, per poder fer-te una cançó.

Vull sentir-me a prop del teu amor.
No necessito res més que el teu amor i una guitarra.

# data[].attributes.headline
Lectures - Cançó de suburbi - Josep mª de sagarra

# data[].attributes.subject
Lectures - Cançó de suburbi - Josep mª de sagarra

# data[].attributes.body
M'estimo l'horta escanyolida
que de la fàbrica es ressent,
i em plau voltar la meva vida
d'aquest paisatge indiferent.
I em plau l'estona virolada:
gent d'amanida i berenar.
Una donzella espitregada
i una cançó que fa plorar.
I l'home humil que a l'aire ensenya
un front valent i un ull esclau,
i va amb la gorra i l'espardenya
i el farcellet i el vestit blau.
Aquí jo veig que el món se m'obre
fred i terrible com la mort.
I és tan mesquina i és tan pobra
la campaneta del meu cor!
Dels llagoters fuig la corrua
i en el meu rostre no hi ha vel
i em puc mirar l'ànima nua
sense cap mica de recel.
Estimo l'horta desolada;
el presseguer ensopit quees mor,
i l'arengada platejada,
porró de sang, tomàquet d'or.
Jo vaig seguint la vostra dèria,
homes estranys de bones dents,
que tornareu a la misèria
una miqueta més contents!
Durin els mals, durin les penes,
llàgrima, rosa, perla i bes.
Duri aquest cor i aquestes venes,
duri aquest ull que no veu res.
Vestit encès que el goig estripa,
dansa per mi! Home lleial,
vine, fumem la nostra pipa
damunt de l'herba virginal.
Digue'm les vives meravelles
del teu treball, del teu turment.
Sota el concert de les estrelles,
anem fumant tranquil.lament.

# data[].attributes.body
Dues planxes d'1'20m x 1'20m Imprimats amb cola de conill, blanc d'espanya i ou.
Escena nocturna. Amics, sopar i beures.

# data[].attributes.body
Vull parlar de cotidianitat. Sota el concepte/títol d'"escenes cotidianes". Les escenes quotidianes que formen el meu dia a dia i algunes de les escenes que un dia van ser quotidianes, enteses ara com a record.

Parlo de tots aqueslls espais relacionals i de totos aquells moments i instants que formen el meu dia a dia i em construeixen com a persona.
Vull representar des de la humilitat i senzillesa.

La imprimació que utilitzo per als meus quadres, és la tradicional. Imprimació amb cola de conill, blanc d'espanya i ou. Consta d'un procés de 5 dies.  Un dia per capa, pujant la intenssitat i quantitat de matèria. (cada capa més densa)

# data[].attributes.body
Un record d'hivern, el meu avi afeitant-se amb un gorro de llana al cap.

# data[].attributes.body
Amb aquest quadre parlare d'una escena quotidiana de primavera; Un passig acompanyat de sabiesa i flors per la rambla del Poblenou.

# data[].attributes.body
Una escena quotidia d'estiu. 4 amics sopen a la llum de la lluna i fa uns beures fins la llum del sol.

# data[].attributes.body
María, este padlet no está en mi dirección UB que es la que tienes que utilizar.  De no cambiarlo me resultará muy dificil seguir tu trabajo.

# data[].attributes.body
Amb aquest quadre, parlaré d'un record d'estiu. A les aigues de Mallorca, dos amics molt amics es retroben i gaudeixen de la seva amistat.