# data[].attributes.headline
Історія футбольного клубу Динамо Київ

# data[].attributes.subject
Історія футбольного клубу Динамо Київ

# data[].attributes.body
«Дина́мо» — український футбольний клуб з міста Києва, що бере участь в українській Прем'єр-лізі. «Динамо» засновано 1927 року, це найстарший на сьогодні професійний клуб міста. Єдиний клуб, який провів усі сезони у найвищій лізі СРСР, а потім України. Найтитулованіша команда України, має в активі 16 чемпіонських титулів, 13 національних Кубків, 9 Суперкубків України, 1 Суперкубок УЄФА і 2 Кубки володарів кубків. Крім того, за радянський період історії «Динамо» завоювало 13 чемпіонських титулів, 9 Кубків СРСР, 3 Суперкубки СРСР, що робить «Динамо» найтитулованішою командою в історії радянського футболу. Перша немосковська команда, що здобула титул чемпіона СРСР, та перший представник Радянського Союзу, який завоював європейський трофей. Найуспішніший клуб України за результатами семи десятиліть: 1930-х, 1940-х, 1950-х, 1960-х, 1970-х, 1980-х і 1990-х. Найтитулованіший клуб Центральної та Східної Європи.
Також «Динамо» посіло 8 місце в списку найкращих клубів світу 20-го століття за версією журналу Kicker[4], 16 місце в списку найкращих європейських клубів 20-го століття за версією IFFHS та 17 місце в списку найлегендарніших клубів світу за версією журналу France Football. Найкращий клуб Східної Європи 20-го століття за версією France-Presse. За даними аналітичного агентства CK, за підсумками 2011 року «Динамо» було першим в Україні та 19-м у Європі футбольним клубом за кількістю реальних прихильників.

# data[].attributes.headline
Золоті імена

# data[].attributes.subject
Золоті імена

# data[].attributes.body
Андрій Шевченко; Валерій Лобановський;

Сергій Ребров; Олег Гусєв

# data[].attributes.attachment_link.title
Золоті імена - ФK "Динамо" Київ. Офіційний сайт

# data[].attributes.headline
2020/21: «требл» Луческу, 29-те чемпіонство, найкраща команда України

# data[].attributes.subject
2020/21: «требл» Луческу, 29-те чемпіонство, найкраща команда України

# data[].attributes.body
23 липня 2020 року Мірча Луческу очолив київське «Динамо». Румунський спеціаліст, корінний «динамівець» ‒ легенда бухарестського «Динамо», напередодні свого 75-річчя показав молодість тренерського духу, відважившись на надзвичайно контраверсійний перехід і головний виклик у своїй кар’єрі. На чолі «Шахтаря» він 8 разів став чемпіоном України, 6 разів здобув Кубок України, 7 разів - Суперкубок. У 2009 році здобув останній в історії Кубок УЄФА, на шляху до трофею перегравши «Динамо» Сьоміна. Цей перехід – історія більша за сам факт, і Луческу прекрасно розумів, що тільки успіх може виправдати такий крок у його тренерській роботі.

Свій штаб Луческу сформував із досить різних спеціалістів. Сюди ввійшли заслужені динамівці ‒ Вукоєвич (після роботи в молодіжній збірній Хорватії) та Гусєв («Динамо» U-21), а також молдованин Карас («Гуйчжоу Чжічен» Китай) і Дієго Лонго («Аль-Хіляль» Саудівська Аравія). Коротка літня перерва між сезонами залишала вкрай обмаль часу на серйозну роботу, а за час зборів на рідній клубній базі «Динамо» встигло провести всього лише три спаринги ‒ з новачком Першої ліги «Вересом» (3:0), «Десною» з Чернігова (1:2), а також ще одним недавнім учасником Другої ліги ‒ «Поліссям» (5:1).

Численні чутки пов’язували «Динамо» з низкою легіонерів ‒ півзахисники Дімітріс Курбеліс («Панатіаїкос» Греція), Еліньо («Сан-Паулу», Бразилія), Гленн Камара («Рейнджерс» Шотландія), Маркіньос («Атлетико Мінейро» Бразилія), Габріель Меніно («Палмейрас» Бразилія) та Жан П’єр («Греміо» Бразилія) нападники Антоніо Чолак («Рієка» Хорватія), Рівалдіньо («Вііторул» Румунія) так і залишилися в розділі трансферів, які не відбулися.

Мірча Луческу ж поставив за мету розібратися з наявним кадровим потенціалом, переглянувши чи не всіх гравців, які належать за контрактами «Динамо», в тому числі тих, хто відбував оренди в минулих сезонах. Із турецького «Анкарагюджю» повернувся 25-річний люксембурзький вінгер Жерсон Родрігеш, із СК «Дніпро-1» ‒ 20-річний форвард, чемпіон світу серед молоді Владислав Супряга, 23-річний захисник Олександр Тимчик і 22-річний півзахисник Богдан Леднєв – із «Зорі». В серпні «Динамо» погодило повернення з оренди в «Різеспорі» 30-річного півзахисника Дениса Гармаша, а з «Кайсеріспора» до рідного клубу на правах вільного агента повернувся форвард Артем Кравець.

Втрат, як таких, у команди не було: відзначимо тільки відхід у хорватську «Локомотиву» віце-чемпіона світу Йосипа Пиварича (захисник повернувся з України на батьківщину вже після початку сезону). Інші гравці пішли на правах оренди ‒ воротар Кучерук, захисник Кравченко, півзахисник Смирний і нападник Ісаєнко – в «Колос», воротар Малиш – в «Інгулець», воротар Маханьков ‒ у першолігове «Полісся», захисник Дубинчак і півзахисник Булеца ‒ у «Дніпро-1», захисник Ярош ‒ у друголіговий «Метал», півзахисник Кадірі ‒ в «Арсенал» (Тула, Росія), півзахисник Янаков ‒ «Чорноморець», півзахисник Беніто та нападник Каргбо – в донецький «Олімпік».

Цей сезон видався дуже незвичайним – небувалі для людської цивілізації карантинні заходи через COVID-19 ледве не зірвали сезон 2019/20, в Україні його догравали вже влітку, відповідно, новий чемпіонат розпочинався небувало пізно – вже в розпал серпня.

«По-перше, я скучив за Україною. Хотів повернутися до цієї країни, де я мав успішні результати. У мене були дуже хороші стосунки з уболівальниками. Я вдячний за те, мене запросили до клубу з великими традиціями, талановитими футболістами. І я впевнений, що разом ми плідно працюватимемо. Я вірю в те, що моєю роботою тут будуть задоволені, як і тими результатами, яких я досягну на чолі «Динамо». Я вдячний за довіру президентові клубу, а також уболівальникам, які довіряють мені команду з такими великими традиціями» - Мірча Луческу, інтерв’ю прес-службі ФК «Динамо», літо 2020 року.

Третій поспіль суперкубок як пролог успішного сезону

Свій дебютний офіційний матч на чолі «Динамо» Мірча Луческу провів на виїзді, проте на стадіоні імені Лобановського. Суперник ‒ «Олімпік» (Донецьк) – не зміг створити гідної конкуренції гостям-господарям у стартовому турі нового чемпіонату. Вже на 8-й хвилині Буяльський після передачі Караваєва та штрафного відкрив рахунок, згодом Завійський забив у свої ворота, і хоча Політило відіграв один гол для донеччан, Супряга з передачі Буяльського та Циганкова за асистом Жерсона довели справу до розгрому ‒ 1:4.

Через чотири дні на НСК "Олімпійський" «Динамо» здобуло третій поспіль і дев’ятий в історії Суперкубок України. Луческу вперше грав проти «Шахтаря». Після передачі Сидорчука відкрив рахунок Де Пена, слідом Жерсон скористався підіграшем Супряги. Ще до перерви екс-динамівець Жуніор Мораес забив за «гірників», але наприкінці гри Андрієвський допоміг Солю поставити крапку в протистоянні. Перший трофей Луческу на чолі «Динамо» став лише прологом до непересічного сезону ‒ вперше з 2016 року кияни вийшли в груповий етап Ліги чемпіонів, а потім додали до суперкубка золоті медалі та Кубок України.

Перших вісім турів у чемпіонаті динамівці провели без поразок, хоча нічиї з «Десною» та «Зорею» викликали критику. Що важливо: в кожному матчі у підопічних Луческу знаходилися нові герої, які забезпечували результат. Матч із ПФК «Львів» витягнув Шапаренко (гол і гольова передача – 3:1), вдома з ФК «Олександрія» Попов забив уже на першій хвилині (1:0), Циганков забив переможний м’яч на «Дніпро-Арені» (2:1 над СК «Дніпро-1»). Але все ж без суттєвого літнього поповнення грати на кілька фронтів було важко – група ЛЧ з «Ювентусом», «Барселоною» та «Ференцварошем» Реброва забирала багато сил. І в розпал сезону це далося взнаки.

«Зимове чемпіонство» ‒ за новою командою Луческу

Через чотири дні після виїзду в Каталонію в 9-му турі УПЛ «Динамо» приймало «Шахтар». Коронавірусний сезон залишав свою специфіку – на НСК «Олімпійський» такий важливий матч проходив без глядачів. Відстаючи від лідера на чотири очки, після катастрофічної поразки 0:6 від менхенґладбахської «Боруссії», підопічні Луїша Каштру зробили все, щоб реабілітуватися за останні невдачі. На 34-й хвилині передачею Додо скористався Жуніор Мораес ‒ 0:1, а вилучення Сидорчука в компенсований час першого тайму ще більше похитнуло «Динамо». В більшості «Шахтар» зразково провів другий тайм, і спершу Маркос Антоніо, а через кілька хвилин - Алан Патрік, довели гру до розгрому. Кияни поступилися чинному чемпіону – 0:3. Це був болісний урок для нової команди Луческу.

Проте хороша сторона цього «Динамо» ‒ психологічна стійкість, збалансованість і вольові якості, які дозволяють тримати удар. Три наступних матчі кияни виграли: Гармаш голом і асистом допоміг обіграти «Інгулець», Вербич гольовою передачею та власним ударом забезпечив три очки з «Ворсклою», а Циганков голом і результативним пасом посприяв виїзній перемозі над ФК «Маріуполь». Підвів лише матч із географічним сусідом – «Колосом». Ковалівці вели в рахунку після голу Селезньова з пенальті, здавалося, матч витягнув в ендшпілі своїм дублем Циганков, але наприкінці гри видав «сольник» майбутній динамівець Антюх – 2:2.

Втім, «зимове чемпіонство» святкувало саме «Динамо».

Без суттєвих кадрових змін

До слова, вже під час сезону кияни продовжували працювати над селекцією. Якщо Артем Кравець навіть дещо несподівано покинув рідну команду, повернувшись у Туреччину (цього разу в «Коньяспор»), то поповнили команду відразу кілька новачків. У жовтні - 27-річний захисник Володимир Костевич («Лех» Польща), 21-річний опорник Тудор Балуце («Брайтон» Англія) і 24-річний форвард Клейтон («Атлетико Мінейро» Бразилія). Втім, взимку, коли для селекції є значно більше часу, нових трансферів не відбулося. Повернувся з «Коринтіанс» Сідіклей, а Кадірі – з тульського «Арсеналу». Втім, всі вони так і не стали важливими, основними гравцями в «Динамо».

Натомість, в оренду відправилося відразу кілька гравців. Окрім «завсідників» цього трансферного напрямку, відзначимо тимчасовий відхід захисника Шабанова та нападника Русина в «Легію» (Польща), півзахисника Білошевського ‒ в «Десну», вінгера Цитаішвілі ‒ в «Ворсклу». Також покинув тренерський штаб «Динамо» Дієго Лонго ‒ причиною стали сімейні обставини, спеціаліст потребував більше часу перебувати зі своєю родиною в Італії.

На традиційних багатоетапних зборах «Динамо» виграло тільки половину з восьми проведених контрольних матчів (4 перемоги, по дві нічиї та поразки), зокрема, зігравши 0:2 «Легія» (Варшава Польща), 2:0 «Шахцьор» (Солігорськ Білорусь), 0:0 збірна Іорданії, 1:2 «Лудогорець» (Разград Болгарія), 1:0 «Динамо» (Тбілісі Грузія), 2:2 ЦСКА 1948 (Болгарія), 1:0 «Шкендія» (Північна Македонія), 5:2 БАТЕ (Білорусь). Звичайно, за результатами спарингів ніхто фундаментальних висновків не мав би робити, проте відсутність великого поповнення насторожувала. Хто ж міг подумати, що вирішальна частина сезону завершиться повним тріумфом «Динамо»!?

Рекордне чемпіонство

Вже в першій половині лютого учасники української Прем’єр-Ліги виходили на старт другої половини сезону – такий ранній початок зумовлювала щільність календаря в умовах пандемії коронавірусної хвороби. Як і в стартовому турі, на початку другого кола «Динамо» розпочинало матчем з донецьким «Олімпіком» на стадіоні імені Лобановського. Гості відкрили рахунок зусиллями легіонерів ‒ Нкенг асистував, Альваренга забивав у ворота Бущана. Втім, через десять хвилин господарі вже зрівняли рахунок. Бенефіс у цьому матчі видав Артем Бесєдін, який вдало повернувся після допінгової дискваліфікації. Двічі в цьому матчі він вдало грав на добиванні після стандартів, а ще один м’яч Буяльський забив із передачі Циганкова.

Далі на стадіоні «Динамо» киян приймала «Десна» ‒ на прохання господарів матч пройшов саме в столиці. На гол Будковського лише в компенсований час другого тайму з пенальті відповів Циганков. 1:1 – чернігівська команда під керівництвом корінного динамівця Рябоконя вдруге в сезоні відібрала очки у гранда. Втім, наступні дев’ять поспіль (!) матчів виграли саме підопічні Луческу. Це були справді чемпіонські поєдинки – переборюючи суперників, обставини, травми. На морально-вольових якостях.

І знову підкреслюємо – в цьому сезоні була не команда окремих яскравих особистостей, а цілісний колектив, де кожен міг у потрібний момент взяти гру на себе. 3:0 над «Рухом» ‒ дубль універсала Караваєва, в Луческу спроможного зіграти на будь-якій фланговій позицїі. 2:1 в Олександрії – вирішальний гол на 90-й хвилині від Жерсона. Відразу в кількох матчах (проти «Миная», «Зорі», «Дніпра-1» Сидорчук на правах капітана забивав винятково важливі й красиві м’ячі. 1:0 над «Шахтарем» ‒ гол Де Пени з пенальті та чудова гра зв’язки Андрієвський-Шепелєв, які вимушено закривали центр поля в матчі з донеччанами, проте справилися зі своєю роботою на відмінно.

25 квітня, розгромивши «Інгулець» (5:0 на власному полі), київське «Динамо» в 16-й раз стало чемпіоном України, закріпивши історичний рекорд. В трьох заключних турах підопічні Луческу взяли сім очок із дев’яти можливих, отже, на фініші випередили найближчого переслідувача – «Шахтар» ‒ на 11 очок, а третю команду – бронзовим призером стала «Зоря» ‒ відразу на 15.

«Динамо» нового тисячоліття

Чемпіонство після п’ятирічної перерви – хвилюючий момент для будь-якого клубу. Але «Динамо» зразка сезону 2020/21 – дійсно особливе. По-перше, оновлене – без низки ветеранів, із молоддю в основному складі та середнім віком 24,9 років (в окремих матчах навіть 24 – 24,2 роки). По-друге, ця команда була спроможна на подвиг – багато матчів вигравалися всупереч обставинам, відразу шість разів кияни здобували очки, пропускаючи першими (по три вольові перемоги та нічиї). При цьому відразу вісім матчів «Динамо» виграло в чемпіонаті України з розгромним рахунком. У «Динамо» ‒ найкращий результат за кількістю та відсотком перемог, за забитими та пропущеними м’ячами, за різницею м’ячів (відразу +44). Відразу 10 разів футболісти, яких Мірча Луческу випускав на заміни, відзначалися голами. 13 «сухих» матчів із 23 проведених у Георгія Бущана (14 загалом у «Динамо»). За показником «гол+пас» найкращим в УПЛ у цьому сезоні став Віктор Циганков (12+4).

Проте головне, можливо, навіть і не це. Головне – повернення переможних традицій! У столицю України повернулися всі трофеї, адже в фіналі Кубка України на тернопільському міському стадіоні імені Героя України Романа Шухевича Віктор Циганков забив переможний м’яч «Зорі» - таким чином, «Динамо» здобуло «требл» домашніх трофеїв. У Київ повернувся груповий турнір Ліги чемпіонів, клубний футбол найвищої якості. В стартовому складі команди – власні вихованці, і за цим показником сучасне «Динамо» ‒ в десятці найкращих грандів футболу Європи.

Ось це – дійсно безцінно. Нинішня команда – місток між історією та традиціями Клубу, а її нинішні успіхи, віримо, лише пролог до нових досягнень і відкриттів. Можливо, ні – точно, серед тих, хто зараз подає м’ячі динамівцям, майбутні зірки першої клубної команди. Їх треба тільки дочекатися, тільки виховувати на перемогах, а вони ввірвуться в основний склад свіжим вітерцем, як Забарний, Попов, Сиорта та інші відкриття останніх років

Підсумкова таблиця Вищої ліги 2020/21

«Динамо» (Київ) ‒ чемпіон України 2020/21

Головні тренери: Мірча Луческу. Тренери: Еміліан Карас, Огнен Вукоєвич, Олег Гусєв, Михайло Михайлов, Дієго Лонго (до січня).

33 гравці:

Воротарі: Георгій Бущан (23 матчі, 11 пропущених), Руслан Нещерет (3 матчі, 4 пропущених), Денис Бойко (1 матч, 0 пропущених), Валентин Моргун (не грав).

Захисники: Томаш Кенджора (25 матчів, 1 гол), Олександр Караваєв (23 матчі, 2 голи), Денис Попов (15 матчів, 2 голи), Віталій Миколенко (22 матчі, 2 голи), Ілля Забарний (21 матч, 1 гол), Олександр Сирота (10 матчів), Олександр Тимчик (4 матчі), Артем Шабанов (1 матч), Микита Бурда, Данило Скорко (не грали).

Півзахисники: Микола Шапаренко (24 матчі, 4 голи), Жерсон Родрігеш (22 матчі, 4 голи), Сергій Сидорчук (21 матч, 3 голи), Віталій Буяльський (20 матчів, 5 голів), Віктор Циганков (19 матчів, 12 голів), Карлос Де Пена (19 матчів, 3 голи), Володимир Шепелєв (19 матчів), Олександр Андрієвський (14 матчів, 1 гол), Беньямін Вербич і Денис Гармаш (12 матчів, 3 голи), Богдан Леднєв (12 матчів, 1 гол), Сідклей (6 матчів, 2 голи), Міккель Дуелунд, Георгій Цитаішвілі (по 4 матчі), Тудор-Крістіан Белуце (1 матч), Мохаммед Кадірі (не грав).

Нападники: Владислав Супряга (17 матчів, 2 голи), Артем Бесєдін (12 матчів, 5 голів), Фран Соль (2 матчі), Владислав Ванат, Клейтон, Артем Кравець, Назарій Русин (по 1 матчу).

# data[].attributes.headline
Легендарні наставники

# data[].attributes.subject
Легендарні наставники

# data[].attributes.attachment_link.title
Легендарні наставники - ФK "Динамо" Київ. Офіційний сайт

# data[].attributes.headline
Рекорди «Динамо». Досягнення в єврокубках

# data[].attributes.subject
Рекорди «Динамо». Досягнення в єврокубках

# data[].attributes.body
Кияни брали участь у всіх єврокубкових турнірах за всю історію їхнього проведення - Кубок/Ліга чемпіонів, Кубок УЄФА/Ліга Європи, Кубок Кубків, Суперкубок УЄФА.

Досягнення по турнірах

Кубок чемпіонів

Найвище досягнення: півфінал (1976/1977, 1986/1987)

Ліга чемпіонів

Найвище досягнення: півфінал (1998/1999)

Динамівці тричі мали шанси вийти у фінал найпрестижнішого турніру в Європі. У 1977-му кияни вдома обіграли "Боруссію" з Менхенгладбаха 1:0, але не встояли на полі суперника, програвши 0:2.

У 1987-му "Порту" двічі був сильнішим, перемігши щоразу по 2:1, хоча по грі динамівці не заслуговували такого результату.

А в 1999-му одна з найсильніших команд в історії "Динамо" домінувала над "Баварією" на своєму полі, але прикрим чином упустила перемогу - 3:3. На виїзді все вирішив диво-гол Маріо Баслера, але при цьому гості втратили кілька куди більш вигідних гольових моментів.
***
Кубок УЄФА

Найвище досягнення: півфінал (2008/2009)

Ліга Європи

Найвище досягнення: 1/4 фіналу (2010/2011, 2014/2015)

"Біло-сині" провели сильну єврокубкову кампанію в сезоні 2008/2009, але в півфіналі Кубка УЄФА програли "Шахтарю" за сумою двох зустрічей і зупинилися за крок від виходу у фінал.
Після реформи турніру і перетворення його в Лігу Європи динамівці двічі виходили до чвертьфіналу, де спочатку за рахунок виїзного гола поступилися "Бразі", а у 2015-му не зуміли обіграти "Фіорентину".

За часів радянського футболу відносини з Кубком УЄФА у динамівців не складалися - далі 1/8 фіналу команда не виходила.
***
Кубок володарів Кубків

Найвищі досягнення: перемога в турнірі (1974/1975, 1985/1986)

Дві легендарні команди на чолі з Валерієм Лобановським тих років - гордість історії нашого клубу. Динамівці, як справжня футбольна машина, мчали вперед, не помічаючи суперників. На шляху киян до двох трофеїв упали представники Болгарії, ФРН, Туреччини, Нідерландів (двічі), Угорщини, Румунії, Австрії, Чехословаччини, Іспанії.

Тріумф киян у єврокубкових турнірах був закономірно підкріплений двома "Золотими м'ячами" – у 1975-му найкращим гравцем Європи був визнаний Олег Блохін, а в 1986-му його успіх повторив Ігор Бєланов.
***
Суперкубок УЄФА

Найвище досягнення: перемога в турнірі (1975)

Кияни двічі грали в матчі за Суперкубок УЄФА і, що цікаво, обіграли топ-команду Європи мюнхенську "Баварію", а ось румунському "Стяуа" поступилися.

Поєдинки з "Баварією" золотими літерами вписані в історію "Динамо". Тренерський геній Валерія Лобановського, бомбардирське чуття Олега Блохіна, дисципліна і організованість усієї команди дозволили "біло-синім" створити одну з найгучніших перемог у Європі того часу.

На жаль, у 1986-му повторити цей успіх не вдалося. Відзначимо, що з "Баварією" динамівці зіграли два матчі (перемоги 1:0 і 2:0), а зі "Стяуа" - один (поразка 0:1).