# data[].attributes.body
- Læring
- Individuel og social udvikling
- At danne sig til noget (resultat)
- Opdragelse
-Idealer
-Rollemodeller
-Proces
-Tillærte evner
-Mennesket og verden omkring
-Material dannelse
-Formal dannelse
-At blive samfundsborger
-Erfaringer

# data[].attributes.body
Friedrich Fröbel (1782-1852): LEGEN, gennem selvvalgt virksomhed bliver mennesket sig selv og frit.

Jean-Jacques Rousseau (1712-1778): Det NATURLIGE, mennesket bør lære at følge sin natur - som grundlæggende er god - for at blive frit

Emanuel Kant (1724-1804): Det KULTIVEREDE, menneskets udgangspunkt: “vildskab” må tæmmes. Kun gennem opdragelse og kultivering bliver mennesket frit.

Dualistisk menneskesyn: Mennesket består af to adskilte verdener - legemet og sjælen. Sjælen er idealet, som kun kan nås ad tankens vej, og legemet er den konkrete fysiske form.

Eksistentialistisk menneskesyn:  Mennesket er i centrum. Det enkelte menneske handler og vælger frit og er derfor alene ansvarlig for udformningen af sin eksistens.

Det dialektiske menneskesyn: Mennesket består i en gensidig vekselvirkende proces mellem sig selv og dets miljø, således at begge påvirker og påvirkes.

Naturalistisk menneskesyn: Mennesket er et stykke natur som kan defineres og forklares ved hjælp af naturens lovmæssigheder - biologisk funderet

Mekanisk menneskesyn:

Mennesket - produkt af indre psykiske processor

Evne og egenskaber kan ikke ændres væsentligt gennem ydre påvirkning

opdeling af mennesker efter evner: nogle er underviselige, andre er u-underviselige

Mekanisk - idealistisk:

Mennesket - produkt af ydre forhold/påvirkning

Miljøet påvirker menneskets evner og egenskaber

adfærd styres af straf og belønning

mennesket tilpasses systemet

Tabula rasa, alle har lige muligheder - en følge af et optimistisk menneskesyn

Dialektisk idealistisk:

Mennesket er objekt(produkt) og subjekt(proces)  for såvel indre som ydre forhold

Mennesket udvikles gennem indre modsætninger i følelser, holdninger, ideer, som er grundlag for udvikling af den materielle verden

krisers årsag ligger i det enkelte menneske (indadvendt menneskesyn)

Dialektisk materialistisk:

menneskets udvikling er en livslang proces

mennesket er både subjekt(styrende) og objekt(styret)

man udvikles i samspil med andre mennesker og omverdenen

omverdenen ændres gennem menneskets aktive handlen, og man ændres også selv

krisers årsag søges i omverdenen materielle aspekt(udadvendt menneskesyn)

# data[].attributes.headline
Teksten: Schnack, K. Dannelsesbegrebet i skolen s. 27-45

# data[].attributes.subject
Teksten: Schnack, K. Dannelsesbegrebet i skolen s. 27-45

# data[].attributes.body
Dannelse hænger sammen med en masse andre påvirkninger af alle slags.

Opdragelse/undervisning, at ville noget med og for andre mennesker.

Dannelsesbegrebet blev/bliver brugt til at skelne mellem os og dem.

Dannelsesforestillinger: Hvad er menneskeværdigt, naturligt og værdigfuldt.

Dannelse: frigørelse og frisætning

Hvad vil det sige at være menneske, og hvilke værdier og idealer har vi for os selv og hinanden.

Menneske er det vi danner os til

Dannelse som både proces og produkt

"at komme til sig selv"

Livslang udvikling

Forsøg på at forene og afbalancere forskellige værdier

Skelnen mellem dannelse og uddannelse. Uddannelse vedrører noget, der er relevant i forhold til erhverv og jobfunktioner

Menneske er ikke noget man fødes som, det er noget man dannes til.

Forskellige opfattelser:
Den ene opfattelse (FRØET):

Vi alle fødes med egenskaberne i kim: De skal "blot" udfoldes under så gode betingelser som muligt.

Plantefrø, der på forhånd indeholder hele planten.

Et lille agern, der kan udvikle sig til et kæmpe egetræ. Gartneren skal ikke lave et egetræ ud af agernet, men skal sørge for at der er lys og luft, vand og næring under opvæksten, så sørger agernet selv for at blive til en eg.

Pædagogens opgave: Give barnet gode vækstbetingelser til at udvikle og skabe sig selv, og opdragelse og undervisning bliver i denne tankemodel meget på barnets betingelser.

Den anden opfattelse (FLASKEN)

Opdragelse og undervisning bliver styret af udefrakommende normer, kanoner og læreplaner.

Vi fødes tomme.

Indeholdet skal fyldes på under opvæksten.

Metafor 1: Bevidstheden er på forhånd som en ren og ubeskreven tavle --> her bliver skrevet på af alle sanseindtryk.

Pædagogens rolle: skal sørge for at der bliver skrevet flittigt på tavlen i et passende tempo.

Metafor 2: Tomme beholdere (vandkarafler) der skal fyldes op.

Strålen skal tilpasses til diameteren på beholderens åbning, hælder man for hurtigt, ryger meget udenfor og hælder man alt for hurtigt kommer der ikke ret meget væske i beholderen.

# data[].attributes.body
Frøet:
- Pædagogerne skal give barnet de bedste betingelser for at vokse op og blive den bedste version af sig selv.
- Barnet rummer allerede sit fulde potentiale, men har brug for pædagogen til at udfolde det.

Flasken:
- Barnet fødes tomt, altså uden nogen form for dannelse eller evner
- Børn fødes med en "tom tavle", hvor pædagogerne skal skrive flittigt på, men ikke for hurtigt og  ikke fylde for meget på, så barnet ikke kan følge med (tænk undervisningsdifferentiering)

# data[].attributes.headline
Samfundstendenser og dannelse under Corona

# data[].attributes.subject
Samfundstendenser og dannelse under Corona

# data[].attributes.body
Sundhedsstyrelsen har sendt foldere ud til alle landets borgere, som beskriver hvad vi hver især kan gøre for at overholde de nye tiltag imod corona-smitten. Nogle hamstrer > < andre deler ud af varer de har i overskud eller ikke kan få solgt/brugt alligevel.

Tidligere var det almen dannelse at give hånd > < Nu er det forbudt at give hånd, og alle andre former for kropskontakt med andre mennesker. Og vi skal helst være så langt fra hinanden som overhovedet muligt for ikke at smitte hinanden.

Dannelses-tendenser som hygiejne ses tydeligt grundet corona-krisen. I nyere tid har det aldrig været et mere centralt emne, specielt det at have god håndhygiejne, holde ærmet og ikke hænderne for når man nyser og hoster, og ikke mindst afstanden vi alle dannes til at overholde.

Tidligere blev man ikke som sådan lagt mærke til, hvis man f. eks. nøs/hostede i offentligheden > < Hvor man nu nærmest bliver set som en kriminel, fordi folk tænker man er uansvarlig og ikke tænker på andres liv.

Ansatte i supermarkeder, læger og politi bliver nærmest hyldet hverdag, fordi de “sætter deres liv og helbred på spil for alle andre”, som politi og læger måske normalt ville opleve af og til, men er en ny tendens for supermarkederne.

Nogle mennesker viser hensyn til deres medborgere ved f.eks. at holde afstand, hygiejne og lignende. Hvor andre er fuldstændig ligeglad, uden at tænke over at det måske har en konsekvens for de mennesker som er i nærheden af dem. Det sammen med folk som samles i store forsamlinger og alle dem som sætter sig ud for at nyde det gode vejr, selvom regeringen har lavet forbud mod dette. Det viser bare at mennesker i dag, er indbegrebet af et selvisk samfund, som kun tænker på dem selv, og ikke på konsekvensen af deres handlinger.

Børnene i skoler, vuggestuer og andre institutioner bliver lige nu opdraget/dannet med at de ikke må være i nærkontakt med hinanden og “næsten ikke” må lege med hinanden pga. bekymring for smittespredning.

Mange tager hverdagens sociale liv for givet og tænker ikke over, hvad der egentlig ville ske hvis ikke vi kunne mødes med de mennesker vi har lyst til og hvad det gør ved os, når vi ikke kan mødes.

Det sammen med folk som samles i store forsamlinger og alle dem som sætter sig ud for at nyde det gode vejr, selvom regeringen har lavet forbud mod dette. Det viser bare at mennesker i dag, er indbegrebet af et selvisk samfund, som kun tænker på dem selv, og ikke på konsekvensen af deres handlinger.