# data[].attributes.body
Paní

Pavlína Palečková

Prachatice

Pražská 55

555 55

Pozdrav pánbůh Pavlíno,

potřebuji pomoc, prosím přijeď!

Právě přivezli psychopata Pepu Podlahu, protože postřelil pošťákovi psa. Prochází první procedurou. Pepovi přidělili pokoj patnáct, překvapivě pokoj pro poměrně pohodové pacienty. Pepa při procházkách potají prozkoumával půdu psychiatrie, pak postřehl pistoli pod potrhanou pohovkou. Poté Pepu přistihl psychiatr při prohledávání půdy. Poslal Pepu pryč, přehlídl pistoli pod pulovrem. Pepa položil pistoli pod polštář pro případné použití. Pozítří propadl psychóze, popadl pistoli, postřelil psychiatra pod prsa. První psychiatr poranění podlehl. Panika prostupovala psychiatrickým pavilónem. Pepa pokračoval. Postupně poranil pár psychiatrů, právě polovina později pošla. Potom Pepu polapila policie. Pepa pobývá přivázán pouty. Pořád provokuje, pokřikuje, proklíná psychiatrii, přerušuje poklidný pobyt. Poslouchám pár psychiatrů přes podlažní puklinu při pondělní poradě.  Pepu plánují přestat přivazovat. Pouze přidělají pokoji patnáct petlici. Pánbůh potěš!

Prožívám pravé peklo!

PROSÍM PŘIJEĎ!

pozdravuje Patrik

# data[].attributes.body
Terej táže tučňáka:

,,Tys tušil tady tuňáka?''

,,Tuňáci? Tttttt....?'', tápe tučňák.

,,Tresky? Trosečníci? Těhotná tulenice? Tuňáčí tuberkulóza?'' tipuje terej.

,,To tuleň!'', trefuje tučňák.

,,Tys tuneloval tuňákový tendr!'' tepe terej tuleně.

,,Tys trockista!'' trne tučňák.

,,Ty tu tropíš taškařici, tupý tučňáku!'', tuhne tuleň trapností.

,,Tragédie toliko tvoje!''

,,Tolerance ta tam!'', tuší tuleň torturu.

Terej trhá tuleňovu tkáň, ten tklivě třeští.

Tratoliště tuhne. Ticho trhá teskně troubící truchlící tulenice. Toť tečka této tragédie.

# data[].attributes.body
Vznešený velkovévoda Vladan vládne velkovévodství ve Valašsku.

Vrozené vlastnosti Vladana vnímavost, velkorysost, vychytralost vždy využíval, však vědomosti, vojenské vzdělání Vladanovi vštípil Vladanův vzor, vlídný velkorysý vzdělaný vychovatel, vědec, veterán Vincent ve vysokém věku.

Vloni vál velký vítr, vesničané viděli vzbouřené vikingy vydrancovat vesnice. Vikingové vyvraždili všechny.

Všechny Valašské vojáky velitelé výborně vycvičili. Velitel vojska Vladan vědom všech vlastních výhod vyrazil vypudit vzbouřence. Vojáci vložili víru ve vládce.

Veskrze vlastenecká verva vojáků vyhrála válku. Většinu vrahů, vandalů, vagabundů vyhnal, však vybrané vzbouřence věznil ve vězení.

Velkolepé vítězství vyvolalo ve vévodství velké veselí. Všichni všemožně výskaly, vítali vítězného vládce Vladana vjíždějícího vraty velkoměsta. Věrní vládcovi vojáci velebili velitele Vladana ve verších.

# data[].attributes.body
Silný silák, svitavský sládek Simon Sázava, soupeří se silným soupeřem - sultánem Saddámem Sáhibem.
Síla Simona samotná stačí strhnout slipy soupeři sultánovi. Samozřejmě sexy, sivé se srdíčky, se střihem.
Saddám sabotuje sedavé situace se svým slavným shnilým severovýchodním sesuvem.
Saddám strhává Simonovi stehy sešité sako smaragdového smokingu se sinou sponou, súdánské sandály se stříbrnou sponkou, světle snědou spodničku svázanou světaznale stuhou, svetr se sobími symboly, svůj strašně slušivý stejnokroj.
Sedmdesátým saltem svitavský sládek slehne. Sebevražedným stylem sesadí sultána.
Sultán sedí sekundu stylově. Stoupne si. Sebeobranou sejme Simona se slavným skučením svého sultánského společenství.
Simon sekáčkem seká sek, sek, sek. Sekne sultánovo stehno.
Sultán skučí.
Simon seřeže sultánovo stehno.
Sultán strčí Simona. Shodí sekáček. Sekáček se sesype.
Skokem sultán skopne sládka.
Sládek se skácí.
Soupeři sehráli skvělý souboj.
Sultán slaví.

# data[].attributes.body
Veterinářka Veronika Voděnková vyšetřovala vlčáka Vildu, včera večer Vildovi vyhladovělá, vzteklá vydra vykousla velký výkus. Velitel veteránů, vážený Viktor Voráček, věřící ve vodníky, vyslechl ve večerce vedle veteriny: "Veterinářka Voděnková vyjde vstříc vesnickým vidlákům ve výprodeji vitamínů vepřů!"
Velitel vykročil ve veterinu, výkřik! Ve vteřině vběhl vrátky Vilda, vrčel, vyl. Vyskočil veliteli vstříc. Vykolejený voják vydechl všechen vzduch.
Vyrušila výrostky veterinářka, vysmátému veliteli vysvětlila Vildův vpád. Vyděšený vlčák vytrhl veterinářce vodítko, vyběhl vestibulem ven, vrazil ve Velšteriéra. Více vyděšený, proběhl vrátky vstříc veliteli veteránů.

# data[].attributes.body
Prezident prohlásí podivnou prosbu. Pan prezident potřebuje páže. "Proč páže?", prošetřuje premiér prezidentův požadavek. "Prohledejte Prahu!", přikazuje poslancům. Příští pátek pravé pozdvižení pro politiky probíhá. "Postrádáme páže!", poukazují poslanci. Premiér posmutněl. Pan prezident přikáže premiéra pro pokaženou práci popravit. "Pomožte premiérovi!". "Provedeme puč!", prohlašují poslanci. Příští pondělí pomůžou poručíci postavit prezidenta před porotu. "Pro potulku posíláme popravit prohnilého prezidenta!", prohlásí porota. Protokol poupraví, přidají pážecí přestupky. Prezident popraven pistolí, právě prohrál.

# data[].attributes.headline
Velryba ve Varšavě. - Vladimir Brož (Vlastník velryby)

# data[].attributes.subject
Velryba ve Varšavě. - Vladimir Brož (Vlastník velryby)

# data[].attributes.body
Vláďa venčil velkou velrybu ve Varšavě. Velrybě voda velmi vadila.
Vláďi Velrybu viděla Valerie. Valerie vykřikla “Velryba ve Varšavě?” Vomdlela.
Velryba viděla vomdlít Valerii, vysmátá vystříkla vodotrysk.

# data[].attributes.headline
Praštěné povídky paní Pavlíny (Čichovská)

# data[].attributes.subject
Praštěné povídky paní Pavlíny (Čichovská)

# data[].attributes.body
Po perném pátku přišel pracovitý Petr Pardubický poklábosil před poštu. Potkal pouze praštěnou paní Pavlínu Pivoňkovou, protože přišel přesně před polední pauzou. Panečku, Pavlína povídala prý pouze patlaniny, Petr přiotráveně přikyvoval palicí. Před pár pátky prý paní Pavlíně pestrý papoušek Pepa přelétl přes plot. Pavlínu popadla panika, praštila palicí před plotem. Petra příběh pravděpodobně pouze prudil, proto popošel před prodejnu párků. Pavlína polapila prchajícího Petra podobným příběhem psa Pupíka. Poznamenaný Petr pláchnout pokusil podruhé. Pavlína pravačkou praštila Petra přes prsa. Petr pár pátků proležel pod přístroji. Pavlína pár pátků prožila před policií.

# data[].attributes.body
Sebevědomí Svatopluk snědl Standovi severoolomoucký syreček. Standa smutnil. Smutný Standa sundal samopal. Standa sykl:”Sváťo si sobecký soplivec,,. Spor skončil skonáním sobeckého soplivce Svatopluka.

# data[].attributes.body
Medojed má milou madam Medojedku. Mají malá medojeďata Míšu, Mášu, Mikyho.
Medojed maká, maluje modrou motorku. Medojedka moc mluví, medojed mručí.
Myška má mechové mýdlo. Medojedka miluje mechové mýdlo. Medojedka má Madeland - můžou měnit.
Miky myslí matematicky, matematiku miluje.
Medojedi mají mramorovou místnost. Musí měnit mramor. Medojed měří, Máša míchá    maltu.
Medojedi moc mlsají meruňky, maliny, mrkev. Medojed miluje med. Medojedi mají moc malinové marmelády. Medvěd má med. Medvěd miluje malinovou marmeládu. Můžou měnit. Míša mele mandle, moc miluje makovec mazaný mandlovým máslem.

Medojedy musíte milovat. Medojedi mávají.
Matěj Knotek

# data[].attributes.body
Ve Vesnici Vělopolí Vojta vyžíval.

Ve všední večer Vojta večeřel.

Večeřel vajíčka.

Ve vteřině vyskočil vyděšením

„Vojta verbuje!“

Vojta vymění válení ve válčení.

Velice vážně vypustil větu:

„Ve válce budu velký vojín!“

Ve válce Vojta vyhrál.

Válčení vyměnil ve válení.

Vělopolí vyzpěvovalo:“Velký vojín Vojta!“

# data[].attributes.body
Kůň který kouká, krásný kukuč. Koník kluše, krásná kratochvíle. Kopretiny kvetou, ke kopcům, krásným klusem. Klidný kus kopcovité krajiny káže klidný klus.

# data[].attributes.body
Nikdo nikdy neviděl náhodu.

Náhoda neklepe, náhoda nevaruje.

Náhoda náhle nahodí nastavení našeho názoru na nejvyšší nepravděpodobnost. Náhoda nás nutí nalézat nové nesmysly.

Náhoda nadhodí: "Nechceš, nebo nepotřebuješ něco? Nic není nemožné." Naschvál, nebo neúmyslně, nevědíc nic není nemožné není nadsázka.

Neb nejdůležitější- náhoda neexistuje...

# data[].attributes.body
Sebevědomí Svatopluk snědl Standovi severoolomoucký syreček. Standa smutnil. Smutný Standa sundal samopal. Standa sykl:”Sváťo si sobecký soplivec,,. Spor skončil skonáním sobeckého soplivce Svatopluka.

# data[].attributes.body
Krysák Kamil kreslil křídou krásnou kamarádku Kamilu, která kropila květiny konví. Kolem kráčela kavka Káča. Kavka kutálela kulatý kastrol, který koupila krtkovi Květoslavovi. Květoslav krájel květák, květákem krmil kohouta. Kohout Karel kokrhal každé klekání. Kliment klel „Klepnu každého Karla, který kokrhá!“. Když kohout kokrhal, Kliment kuchnul Karla kudlou. Květoslav kuchtil kohouta v kastrolu. Ke kohoutovi krájel knedlík.  „KACÍŘI!“, křičel krysák. Karel kokrhal krásně.

# data[].attributes.body
Zšeřelé zákoutí znělo zapomněním. Zvuky značící známky zabydlení zcela zmizely. Zimou zmítaná zvířata zuboženě zobala zbytky zrní. Znenadání zaznělo zpoza zástavby zlobné zvolání: „Zavři zobák!“ Zrzka Zuzana, zcela zděšená, zběsile zaběhla za zídku. Za zrzčinými zády zafuněl zločinec zahalený závojem. Zrzka zaječela. „Ztichni!“, zařval zahalený. Zoufalá Zuzana zaútočila. Zuby zkousla zločincův závoj. Zpoza zničeného závoje zahlédla zločincův zjizvený zjev. „Zbyňku?“ zakoktala Zuzana. Zazněl zvuk zbraně. Zraněná zrzka zavrávorala. Zkusila zdrhnout. Znenadání ztuhla. Zemřela. Zrzku zahrabali začátkem září.

# data[].attributes.body
Zradil.

Zoufalý zrádce zádumčivě zírá ze zastávky. Zimní závoj zakrátko zpronevěru zastře zaručenou záštitou.

Zrada zakryta.

Zarputilým zrakem zkoumá záblesk - záznam zmizel. Zbavený záměru ztrácí zápal.

Zradil.

Zapisuje zhrzeně.

Zrádce zrádcem zůstane.

# data[].attributes.body
Sára si sedla se snídaní. Světlíkem svítilo slunce. Snědla snídani, sešla schody, skoro se srazila se starou sousedkou. Skotačivě seběhla stráň.

Sedla si se starým svazkem, silný strom stínil smažící slunce. Svazek sliboval snový svět. Skončila sedmdesátou stranou. Samostatná slova se seskupila, spolu stvořila slibný sloh. Slova se stala strhujícími. Stěží sledovat sled sekund.

Sluneční svit slábl, Sára skoro spala. Sklapla svazek, spěchala spát.

# data[].attributes.headline
"Věra versus Viola"                       Věra vití věnců vždy výborně vedla", vyprávěl Vašek. "Vážně?" vyskočil Vítek. Věřino vití věnců vypadá velmi vopravdově. "Vpodstatě vedla vití Viola, Víš?"

# data[].attributes.subject
"Věra versus Viola"                       Věra vití věnců vždy výborně vedla", vyprávěl Vašek. "Vážně?" vyskočil Vítek. Věřino vití věnců vypadá velmi vopravdově. "Vpodstatě vedla vití Viola, Víš?"

# data[].attributes.body
Petr pravil: "Právě prší, případně padají prameny posvátné." Pršelo, pršelo. Poté přestalo. Prosvitl pulec, paprsky prosvítají. Poněvadž přibývá paprsků, přibývají příležitosti procházet parky. Panorama prosluněné přírody. Parádní pohled.

# data[].attributes.body
Březen. Bláznivý březen.Bouře, blesky bičují Buchlovské boudy.
Bruslařka Bibi bruslí.
,, Bude bouře" bručí babi.
,, Blbost babi" brblá Bibi.,, Bruslit budu barákem. "
,, Brusle? Barák? Blázníš blázne?"
,, Blázen? Babi... Barák bude bez boule! "
,, Běž Biano! Beztak bylo by bývalo blaho bez blázna blízko baráku! "
Biana brečí, brusle bere, bez blbého brblání běží bernardýnce Besi blíž.
,, Besi? Bruslit? " Besi bláznivě bafá.
Besi, Bibi bruslí Buchlovem. Babička bere botky bělavé, bahnem běží.
,, Bahno, bahno! Bruno, bagristo! Bláto bagruj! Beton bude botkám bližší. Besi, Bibi, blíž se blíží!"

# data[].attributes.body
Bedřich balí bráchovu babu Báru. Brácha bere Bedřichovi bejzbolku. Bije Bedřicha : ”Bum, bác, bum, bum”.

“Brácho, blbe.” Brutálně bolavá bedra bolí Bedřicha. Bedřích bručí, brečí. Brácha běží, Bára brečí. “Blázníš? Bude blbej!” Bedřich bulel, bulel. Brácha bežel, bára bežela. Beželi, běželi, beželi.

Bratrstvo bráchu blbí bude.

# data[].attributes.body
Ostražitý Oskar observativně obchází okolo observatoře orbit.

Opomněl opakovat očividně okatou otázku, ostatně ostražitě okukoval observatoř.

Odešel oponovat okolí oproti okolí obývajícím opicím Oskar opomněl oboje: opomněl otázku, opomněl observatoř.

Ohledně observatoře orbit - odkvačila okolo Opavy.

Ostražitý Oskar observativně obchází okolo observatoře orbit, observatoř orbit ostatně odletěla orbitou od Ostravy oblétat orbitaly.

# data[].attributes.body
Sysel Svatopluk sípavě syčí. Snaží se spát.

Sžijte se: smutně sedí, srká saké, sní...společenská setkání, soirée…

Smůla! Síť Salmonelózy se strhává stěží.

Smutné,slyšet sysla snít. Stále se slepě snaží spát. Skoro svítá. Syslovi se snáze snídá. Snídá samoručně sesbíraná stébla suché srhy.

Salmonelóza se stahuje. Sláva! Společenská setkání se stávají skutečnými!

# data[].attributes.body
Když Karel kráčí, kráčí, kráčí kolem Kolína, každý kolemjdoucí kouká, kouká, kouká.

Když Karel kráčí, kráčí, kráčí kolem Kladna, každý kluk křičí, křičí, křičí: „Kráčivý Karel!“

Když Karel kráčí, kráčí, kráčí kolem Kyjova, každá kočka kousá, kousá, kousá krmení.

Když Karel kráčí, kráčí, kráčí kolem Kroměříže, každá křída kreslí, kreslí, kreslí kráčivého Karla.

Kráčivému Karlu každý kýženě kývá, kývá, kývá, …..

# data[].attributes.body
Kráčí Karel kutnohorským kravínem, kouká, koumá, kam krávy kvapí.
Kouká, kouká, kouká kolem, kulí kukadla.
„Kamarádky krávy, kampak? Ke komu klušete?“ křičí Karel ke krávám.
Královna krav, která kontroluje kravín krav, komentuje: „Karle, kravín karanténu končí! Krávy kočují ke kalifornské kaluži!“
Karel kroutí krkem, kritizuje krávy, kleje.
„Krávy, kamarádství kazíte!“ kňučí Karel ke konci.
Komunikace Karla, krav konečně končí…

# data[].attributes.body
Nemoci nedýchat,

nemoci nepít,

nemoci nelétat,

nemoci nestát.

Nemoci něco,

nemoci nic

nebo nebýt nikým.

Nemoci nežít,

nemoci nezemřít.

Nemáme nic,

nemáme nijakou nadvládu nad námi.

Nesmrtelný nezemře.

Nic nám nemůže napomoci.

Nám není návratu.

Nevědomost nás nechá nejisté.

Nevíme nic.

Nemoci něco,

nemoci nic

nebo nebýt nikým.

Nemyslet normálně,

nebýt normální.

Nebláznit,

nepropadnout nevědomí.

Nemoci nežít,

nemoci nezemřít.

Nemáme nic,

nemáme nijakou nadvládu nad námi.

Nesmrtelný nezemře,

nesmrtelný nežije,

nesmrtelný neexistuje,

nesmrtelný není.

# data[].attributes.body
Léto.
Lenka loká ledové latté, líný línající labrador Lex loudí Lenčin loupák.
Lenka Lexovi lískne lehký lepanec: "Lehni, loudile!"
Lex lítostivě lehl, lká: “Lakomá Lenka!”
“Libo lahodnou lékořici?” láká Lenka. Lex lékořicové lentilky labužnicky louská. Lakomina!
“Lékořice labradorům léčí ledviny,” lže Lenka.
“Lékořice lepkavá!” Labrador leze lokat, lstivě lapí Lenčin loupák, ležící ladem. "Lumpe! Lepek loupáků likviduje labradorům leukocity!!!" lamentuje Lenka. Letí Lexe lovit.
Lehce líného lupiče lapila. “Loupežníku!” Labrador loupeže lituje, láskyplně líže Lenčino lýtko.

# data[].attributes.body
Nela nemá nový notebook. Na náměstí Náměště našla notebook návod někoho neznámého. Neváhala, na nedělním natáčení našla neznámého. Neměl náladu na nějakou Nelu a neváhal nereagovat. Nela nebyla nadšená. Nechala návod na náměstí Náměště. Nechtěla nepříjemnosti..

# data[].attributes.body
Pečlivá pedagožka Petra pátravě prohlíží přítomné.
Pomalu přechází pohledem po posluchačích.
Paráda. Prostě paráda !
Pečlivá příprava přinesla potřebné : Poslouchali, pochopili, procítili (poznala podle pohledů, posunků, pousmání).

Přesně podle příručky pro pedagogy !