# data[].attributes.body
http://iesolorda.cat/departaments/cat/ct_antol_lcat.pdf

http://irenecleries.blogspot.com/2010/03/vinyes-verdes-vora-el-mar-de-sagarra.html

https://www.slideshare.net/olishare/josep-maria-de-segarra-va-nixer-a-barcelona-al-1894-i-mor-el-1961

# data[].attributes.body
El codi d'aquest poema és l'experimentació, fa servir molts recursos expressius

# data[].attributes.body
Figures retòriques

# data[].attributes.body
Podem trobar moltes comparacions, en el poema en general, compara l’home amb un cep, i diu que aquest cep està en soledat, és a dir, se sent sol. També podem trobar epítets (adjectius innecessaris), com “blau mariner” o “dolç repòs”. L’altre recurs que utilitza és el de la personificació, la vinya pren vida i podem interpretar el seu cicle de vida com el d’una persona humana. Per últim, l’autor descriu el cicle de vida d’una vinya al llarg del poema i és una clara metàfora amb la vida de l’ésser humà, ens fa saber l’estimació que té cap a la natura i podem dir que tot el poema és un quadre on destaquen molt els colors.

# data[].attributes.body
En aquest àmbit podem trobar diverses figures retòriques- L'anàfora està molt present al poema, durant tot el poema podem veure com es repeteix tota l'estona "vinyes verdes". L’autor també utilitza molts paral·lelismes a la tornada “Vinyes verdes, dolç repòs, Vinyes verdes soledat”. Per últim, a la penúltima estrofa podem trobar una enumeració, una llista d'elements "raïm negre, pàmpol d'or, aigua, penyal i basarda".

# data[].attributes.body
Es podria percebre una al·literació, ja que "Vinyes verdes vora el mar" poden considerar-se paraules que són agradables de sentir. També, si recitem el poema, podem repetir vàries vegades el mateix so, la v "vinyes verdes vora el mar.

# data[].attributes.body
El gènere que s'evidencia en aquest poema és el de la cançó, ja que les paraules "Vinyes verdes" es repeteixen al principi de totes les estrofes (dona musicalitat).

# data[].attributes.body
El poema és d'art menor, en tots els versos té 7 síl·labes i cada estrofa té 5 versos per tant és heptasíl·lab. La rima és la següent: 7a-7b-7a-7b-7a/ 7c-7d-7c-7d-7c/ 7e-7f-7e-7f-7e/ 7g-7h-7g-7h-7g/7i-7j-7i-7j-7i/ 7k-7d-7k-7d-7k/ 7a-7l-7a-7l-7a. És a dir, rimes variades encadenades.

# data[].attributes.body
Una de les característiques més destacada d’aquest poema és la gran descripció del paisatge i elements naturals típics del segle XIX-XX com a mitjà per expressar els seus sentiments i provocar emocions al lector utilitzant un llenguatge molt adjectivat.

# data[].attributes.body
La intenció podem dir que és lírica, l'autor té la intenció d'explicant-nos alhora el seu cicle vital. Aprofita aquesta descripció per fer que el lector estableixi una certa semblança entre el paisatge que està descrivint amb la figura de l'home

# data[].attributes.body
Estofa 1: Les fulles que encara són petites, a causa de que no bufa el vent, poden anar creixent i fent-se verdes.
Estrofa 2: En aquesta fa una comparació entre una altra planta, la userda, i diu que les vinyes són més fines. També compara els dos colors que ressalten, per una part el verd de les vinyes i per l'altra el blau del mar.
Estrofa 3: Les vinyes estan en repòs comparant-les amb la petita nau de veles que passa pel mar. Diu que sobre aquesta vinclen el cos per a veure'l, sense decantar-se massa.
Estrofa 4: En la quarta, ja han crescut molt i relata que el raïm i el cep ja estan tallats i, s'assequen a terra.
Estrofa 5: Fa com un comiat al seu voltant, a les gavines i als llaguts. Això és degut a que les vinyes ja se'n van a ser elaborades per fer altres productes.
Estrofa 6: Fa com una enumeració per descriure a les vinyes.
Estrofa 7: Per concloure, recorda les vinyes que, a causa del sol, canviaven la tonalitat del verd. I després exclama que sempre els facin companyia.

# data[].attributes.body
El temps del poema és el de les estacions de primavera i estiu.

El poema es pot dividir en dues parts: la primera que engloba les tres primeres estrofes i la segona de les quatre darreres.

En la primera part, el poema descriu les vinyes tal com són en la primavera. Regne el verd en les fulles de les vinyes amb el mar de companyia i neixen els primers fruits, verds també.

En la segona part el fruit madura, fins que és hora de la collita i el raïm se l’extreu de les branques. La natura inicial, doncs, és harmònica. El verd accentua la joventut, aquesta joventut de les vinyes es vincula amb la fertilitat, quan apareix la userda.

# data[].attributes.body
En aquest cas, el receptor sóc jo. Em dic Júlia López Esquius i vaig néixer al 4 de desembre del 2002 a Manresa, Catalunya, vinc d'una família catalana. He estudiat durant la meva infància a l'escola Juncadella de Sant Joan de Vilatorrada. En començar l'ESO, vaig anar al institut SINS Cardener, un institut bastant innovador per la societat on estem i finalment estic estudiant batxillerat als INS Quercus, també a Sant Joan.
En aquest moment, el moviment literari al que vinc és el contemporani, planteja el sentiment de malestar cap a l'home referint-nos a les desigualtats socials. És a dir, intenta mostrar lliurement l' expressivitat dels autors

# data[].attributes.body
El poema basa en el plaer de viure, destaca el seu optimista, les sensacions físiques i l’exaltació de la bellesa de la terra.

# data[].attributes.body
El tema principal del poema és el cicle de la vida d’unes vinyes, des de que neix el verd en les seves fulles, fins a la collita del seu fruit, el raïm, juntament amb el mar de fons que l’acompanya.

# data[].attributes.body
Vinyes verdes vora el mar va ser escrit per Josep Maria de Segarra, ell va néixer a Barcelona el 1894, en una família de la noblesa catalana. Molt aviat va voler ser escriptor i als 18 anys va guanyar un premi de poesia en els Jocs Florals. Es va dedicar al periodisme, a la literatura i a la traducció, especialment al teatre i a la poesia. Va col·laborar amb la premsa, sobretot en La Publicitat i en el Mirador (els dos eren diaris catalans que van ser perseguits per la repressió de la postguerra). Part de la seva poesia s’inspirava en cançoners populars i en antigues llegendes molt conegudes, el que el va fer convertir en un poeta molt popular. El moviment literari al qual pertany Josep Maria de Segarra és el modernisme.