# data[].attributes.body
1.Luokallani on oppilas, joka tekee vain hyvin harvoin annetut kotitehtävät ja koulutavarat unohtuvat usein kotiin. Tämä aiheuttaa negatiivisen alun koulupäivälle. Vaikka oppilasta muistuttaa asiasta ja tarkistaa kirjat ja läksyt juuri ennen kuin oppilas lähtee kotiin, aamulla tehtävät on tekemättä ja/tai kirjat, vihkot ja IPad on kotona. Käytössä ovat olleet läksymerkit kirjoissa ja läksytaulu, jossa on läksykirjojen kuvat. Sama käyttäytymisen malli on jatkunut koko koulutaipaleen ajan.

2. Keskustelimme oppilaan kanssa läksyjen tekemisestä, niiden merkityksestä ja läksyjen tekemättömyydestä aiheutuneesta negatiivisesta kierteestä. Pohdimme oppilaan läksyjen tekemisen paikkaa kotona. Oppilas sai itse miettiä motivaatiota antavan palkinnon itselleen, kun läksyt ovat tehty ja koulutavarat ovat mukana 10 kertaa. Yhdestä kerrasta saa yhden tarran. Motivaatiota toimii ylimääräinen kuvaamataidon tunti, jolloin hän saa taiteilla oman mielensä mukaan haluamillaan materiaaleilla ja väreillä. Ensi vuonna koulupäivän jälkeen on kaavailtu koulunkäynninohjaajan pitämää läksykerhoa, johon oppilas saa osallistua. Ensi vuodeksi otan luokan kanssa kalenterit käyttöön, johon oppilaat itse merkitsevät läksyt ja tulevat tapahtumat. Oppivat samalla kalenterin käyttöä, kuukausia, viikonpäiviä ja ajan kulumista. Kalenterin avulla oppilaat voivat myös suunnitella koulun, harrastusten ja vapaa-ajan yhteensovittamista.

3. Kaksi tarraa tienattu kolmesta mahdollisuudesta. Positiivinen suunta siis. Oppilas itsekin muistaa asian aamulla ja on positiivisemmalla asenteella, kun on hoitanut tehtävänsä.

# data[].attributes.headline
Ulla Hekkala, varhaiskasvatuksen opettaja 3-6v.

# data[].attributes.subject
Ulla Hekkala, varhaiskasvatuksen opettaja 3-6v.

# data[].attributes.body
1. Kuvaa työhösi liittyvää tilannetta, johon tahdot muutosta.

Muutostarve syntyi vanhempien aloitteesta. Minulla oli keskustelu loppusyksystä erään lapsen vanhempien kanssa varhaiskasvatussuunnitelman tiimoilta. Keskustelun päätteeksi halusin kuulla palautetta kuluneesta syksystä; mihin vanhemmat ovat olleet tyytyväisiä ja mihin asiaan he kenties toivoisivat muutosta/mitä asioita voisimme kehittää. Vanhemmat olivat pääosin tyytyväisiä. He nostivat kuitenkin esille sen, että toisinaan heidän tuodessaan lastansa hoitoon aamuisin, lapsi olisi voitu kohdata ja huomioida paremmin. Kyseessä on siis lapsi, joka tulee hoitoon melko aikaisin, jolloin häntä vastaanottamassa aamuisin on muut kuin hänen lapsiryhmänsä aikuiset.

2. Kerro konkreettinen ja realistinen suunnitelmasi tilanteen parantamiseksi. Nimeä myös mahdolliset yhteistyökumppanisi, jotka osallistuvat suunnitteluun ja/tai suunnitelman toteutukseen. Kuinka motivoit lasta/nuorta, perhettä ja muuta mahdollista verkostoa yhteistyöhön?

Otin kyseisen asian esille talon yhteisessä palaverissa sekä sanoin asiasta jokaiselle työntekijälle, jotka tekevät aikaisia aamuvuoroja. Mietimme yhdessä keinoja, jotka ovat hyviä tapoja tulla lapsi kohdatuksi. Esimerkiksi syli ja yhteinen leikki pelkän ”Huomenta”-sanan lisäksi ovat hyviä tapoja tulla lapsi kohdatuksi. Lisäksi yhteinen, mukava keskusteleminen viikonlopun/edellisen päivän tapahtumista voivat olla myöskin hyvin paikallaan. Mielekkään ja kiinnostavan tekemisen mahdollistaminen ovat myös avainasemassa. Myös pienten torkkujen ottaminen/sohvalla lepäilyn mahdollistaminen lapsen ollessa väsynyt, voi olla myös yksi hyvä vaihtoehto tilanteessa.

3. Kerro, miten suunnitelmaa on toteutettu ja onko tilanteessa ehkä jo näkyvissä muutoksia.

Ottaessani asian puheeksi työyhteisössä asia korjaantui ja yhteistyö vanhempien kanssa on jatkunut avoimena.

# data[].attributes.body
Kuvataideopettaja, Rovaniemen kuvataidekoulu

1. Työskentelen kuvataidekoululla ja minulle tuli talviloman jälkeen uusi ryhmä, jossa muutamalla lapsella haastavaa käyttäytymistä. Ryhmällä on viime vuonna ollut useasti sijaisia, mikä ei ole ainakaan helpottanut tilannetta. Sijaisten kanssa näiden lasten haasteellinen käytös on lisääntynyt ja ilmennyt mm. karkailuna ja tottelemattomuutena ja sopimattomana puheena. Ryhmältä on siis puuttunut yhteiset pelisäännöt. Ryhmän aiempi opettaja kertoi tilanteiden syntyvän juuri sellaisilla kerroilla, kun kaikki kolme haastavasti käyttäytyvää ovat paikalla. Jos paikalla on lapsista vain kaksi, ongelmaa ei ole. Yksi lapsista on selvästi ongelma tilanteiden toimeenpanija ja hänen läsnäolonsa vaikuttaa ryhmän toimintaan eniten. Kyseisellä lapsella on suuri tarve tulla kuulluksi ja hänellä ilmenee sekä liiaallista puhumista että sopimatonta puhumista. Lapsi on toisella luokalla koulussa ja hänen juttunsa ovat 5-6 luokkalaisen maailmoista (pelaaminen, netissä oleminen ym..) Lapsella on lisäksi aistiyliherkkyyttä sekä haasteita uuden aikuisen kohtaamisessa. Lapsi ei kestä musiikkia työskentelyn taustalla ja liidulla ei voi piirtää esimerkkejä taululle. Lapsi saattaa esimerkiksi napata kaikki maalit kerralla sivupöydältä ja levittää ne keskelle työskentelypöytää. Jos hän tyhjentää terottimen, hän tyhjentää sen roskakorin viereen. Minulle hän on puhunut pääosin kauniisti, mutta edelliselle opettajalle hän kiroili ja käski painumaan ______ kun tuli siivoamisen aika. Silloin kun lapsi on paneutunut kuvantekemiseen, hän nauttii siitä todella. Kuvataidekoulu on hänelle tärkeä paikka ja hän nauttii piirtämisestä, rakentelusta ja mediatehtävistä.

2-3. Kun sain ryhmän itselleni, päätin, että meillä on kaikille samat pelisäännöt ja niitä todella noudatetaan. Sovimme yhteiset merkit hiljentymiseen ja sopivaan desipelitasoon. Olen pyrkinyt kuulemaan tätä haastavasti käyttäytyvää lasta mahdollisimman paljon ja viemään keskustelua hänelle mielekkäisiin harrastuksiin. Olen nähnyt häntä erään urheilulajin parissa ja siitä olemme muunmuassa keskustelleet kuvistekemisen lomassa paljon. Laji on myös minulle tärkeä ja tiedän siitä paljon. En ole jäänyt kiinni joka ikiseen humionhakuiseen käytökseen vaan antanut muulle ryhmälle kivaa tekemistä ja näin ollen haastava lapsikin on kiinnostunut tulemaan muun ryhmän kanssa toimimaan. Olen pyrkinyt vai vihkaa sijoittelemaan lapset työpisteisiin niin, että nämä kolme eivät istu vierekkäin. Ryhmässä on paljon poikia ja suunnittelin loppukevään aikataulun heitä motivoivaksi ja pitämään sisällä heille haastavia ja mielenkiintoisia tehtäviä. Kerroin myös ryhmälle tulevista tehtävistä ja sanon että niiden toteutuminen vaatii asianmukaista ja kunnollista käytöstä. Jos joku hilluu koko ajan, emme voi ruveta rakentamaan suuria robotteja ja niihin virtapiirejä. Loppukevään tehtäviksi päätin ottaa ryhmälle: elektronista rakentamista, robotiikkaa, pelisuunnittelua, ohjelmointia ja nyt viimeisille kerroille animaatiota. Olemme keskustelleet kuvataidekoulun muiden opettajien kanssa paljon tämän ryhmän toiminnasta ja jakaneet ja reflektoineet haastavia tilanteita. Olemme myös olleet yhteydessä ryhmässä haastavasti käyttäytyvien vanhempiin. Kun lasten käytös oli haastavimmillaan viime talvena, kahden lapsen vanhemmat olivat mukana seuraamassa tuntia tai odottamassa luokan ulkopuolella. Tunnin aluksi olen keskustellut heidän vanhempiensa kanssa. He ovat kertoneet millainen tilanne lapsilla on koulussa. Koulussa tapahtuvat tilanteet voivat jatkua tai kulminoitua harrastustoiminnassa ja on ollut tärkeää kuulla koulun tapahtumista.

Tilanteeseen on mielestäni tullut paljonkin muutosta. Vielä on kertoja jolloin desipelit nousee ja kaikki huutavat apua samaan aikaan. Jos haastavasti käyttäytyvillä on oma työvaihe valmis, alkaa kiinnostaa vääränlainen tekeminen. Ryhmän opettajana minusta kuitenkin tuntuu, että tilanne on nyt ”minun käsissä” ja kun se lähtee haasteelliseksi, minulla on keinoja saada tilanne haltuun ja työskentely jatkumaan. Viime kerralla kolme haastavimmin käyttäytyvää suunnittelivat omat pelikentät 2D mobiilipeliin lähekkäin istuen. Tehtävä oli kuulemma paras kuvataidekoulussa ikinä ja ei ollut tietoakaan toisen tönimisestä, härnäämisestä tai ärsyttämisestä. Mielestäni suunnittelemani motivoivat tehtävät ovat siirtäneet huomiota itse työskentelyyn. Meillä on nyt mielekkään tekemisen meininki, ja muille houkutuksille jää vähemmän energiaa. Emme voi aina tehdä elektronista rakentamista tai pelisuunnittelua. Kuitenkin, lapsille jännät ja uudenlaiset tehtävät ovat haastaneet ja osaltansa myös rauhoittaneet ryhmän viimeisiä kertoja ja näin ollen tilanne on mennyt parempaan suuntaan. Toisin sanoen..”Jos joka kerralla oli häslinkiä, niin todennäiköisesti seuraava kertakin alkaa häslingillä. Mutta kun joka kerta on hieman rauhallisempaa ja kaikilla oli motivaatio tehtävän toteuttamisessa, lapset muistavat edellisen kerran ja myös käyttäytyvät enemmän sen mukaisesti.”

# data[].attributes.body
Tilapäinen koulunkäynnin tuki

1. Työskentelemässäni koulussa seitsemäs vuosiluokka on osoittautunut haasteelliseksi. Vuosiluokalta löytyy useita koulunkäynnin vaikeuksista kärsiviä oppilaita, joita tuetaan eri tyyppisten tukimuotojen avulla. Näistä vaikeuksista keskeisimpänä ilmenee käyttäytymisen haasteet.

Oma työni tälle keväälle on ollut järjestää pienryhmämuotoista opetusta käytökseltään haastaville oppilaille ja mahdollisesti saada heille koulukäytökseen ja tuntityöskentelyyn positiivista muutosta.

2. Pienryhmäopetus tapahtuu suppeassa pienryhmässä yleisen tuen alla(mielellään n. 3 oppilaan ryhmässä). Ryhmäkoon pysyessä pienenä jää aikaa huomioida oppilaiden mahdollisia ongelmakohtia.

Tilapäisen koulunkäynnin tuen toiminta-ajatuksena on tarjota tukea oppilaiden opintoihin heidän yksilöllisten tarpeidensa mukaisesti. Tuen tavoitteena on reagoida oppilaan koulunkäynnissä ilmenneisiin vaikeuksiin myöhempiä ongelmia ennaltaehkäisevästi. Tämän tyyppisiä ongelmia voivat olla esimerkiksi käyttäytymisvaikeudet, alisuoriutuminen tai muu ei-erityistä/tehostettua tukea tarvitseva koulunkäynnin vaikeus.

Aineopettajat, erityisopettajat ja luokanvalvojat ovat niitä henkilöitä joilta viesti oppilaan koulunkäynnin vaikeuksista lähtee. He ovat välittömässä läheisyydessä oppilaiden kanssa ja tuntevat heidän problematiikkansa parhaiten. He ottavat yhteyttä minuun ja lähettävät oppilaat pienryhmäopetukseen tilapäisesti minulle.

Tilapäinen opetus tarkoittaa käytännössä lyhyehköä ajanjaksoa (max muutama viikko), jonka ajan oppilas opiskelee minun kanssa ongelmalliset aineet.

Opetuksen aikana käsitellään normaaliluokassa ja koulunkäynnissä ilmeneviä ongelmia ja pyritään etsimään käytännön ratkaisuja haasteisiin. Opetuksen jälkeen oppilas palautuu kotiluokkansa kanssa tavalliseen opetukseen.

3. Tämän kevään aikana minun kanssa on ollut opiskelemassa eri oppiaineista muutamia tiettyjä oppilaita (n. 10 yhteensä). Parin oppilaan kanssa erityisen paljon keskitytty opiskelun ongelmiin.

Tukitoimet ovat toimineet lähtökohtaisesti halutulla tavalla. Aineopettajat kertovat muun luokan tekemisen rauhoittuneen, silloin kun tietyt oppilaat opiskelevat minun kanssa. Myös oppilaiden palautuessaan kotiluokan kanssa opiskelemaan, on käyttäytymisen haasteet jääneet vähemmälle.

Merkittävää tai ongelmien täydellistä häviämistä ei ole tapahtunut, mutta tukitoimet ovat varmasti olleet helpottava osa kokonaisuutta.

Osan oppilaiden kanssa on ryhdytty viemään tukitoimia pidemmälle, esim. erityisen tuen pariin siirtymistä haasteellisissa oppiaineissa.

# data[].attributes.body
Koulunkäynninohjaaja ja luokanopettaja, 1-2. luokka

1. Eskarissa olevalla oppilaalla haastavaa käyttäytymistä, esim. raivokohtauksia: huutaa, kiroilee ja satuttaa toisia ja itseään sekä saattaa karata koulusta. Yleisemmin tilanteita tulee silloin, kun asiat eivät mene oppilaan toivomalla tavalla. Käytös on epäasiallista muutenkin, kielenkäyttö rumaa, uhkailee toisia ja hajottaa paikkoja ja tavaroita. Lapsella diagnosoitu AD/HD.
Päivärytmi vaikuttaa olevan epäsäännöllinen, johtuen ainakin osittain äidin vuorotyöstä. Saattaa tulla eskariin ruokailuun tai vasta viimeiselle tunnille tai ei sitten tule kouluun ollenkaan vaan menee suoraan hoitoon äidin mennessä iltavuoroon, toisinaan joutuu siis olemaan hoidossa noin klo 22 saakka.
Ongelmia on myös ohjeiden vastaanottamisessa ja kontaktin ottamisessa etenkin aikuisiin.

2. Olisi hyvä, jos kaikilla aikuisilla olisi yhteiset jämäkät pelisäännöt, joiden mukaan haastavissa tilanteissa toimitaan. Äidin kanssa on sovittu, että raivokohtauksen tullessa pidetään lasta kiinni ja tilanne käydään läpi, kunhan lapsi on rauhoittunut ja tilanne on ohi.
Huoltaja on keskustellut psykologin ja lääkäreiden kanssa lapsen lääkityksestä, jota huoltaja ei oikein ole suopea käyttämään.

3. Olimme yhteisessä palaverissa, jossa mukana olivat eskariopettaja ja avustaja, lapsen äiti ja kaksi lääkäriä. Lääkäri selitti äidille lapselle sopivan lääkityksen hyödyistä ja tarpeellisuudesta ja vaikutti sille, että äiti viimein ymmärsi miten paljon hyvää oikeanlaisella lääkityksellä saadaan aikaan. Tällä hetkelle tilannetta seurataan ja edistymistä on jo huomattu. Ensi syksynä lapsi aloittaa ensimmäisen luokan, jolloin keskittymiskykyä tarvitaan jo huomattavasti enemmän kuin esikoulussa, myös pettymyksiä pitäisi oppia sietämään. Toivomme, että tiivis yhteistyö eri yhteistyötahojen kanssa jatkuu ja lapsen koulunkäynti alkaa sujumaan kohtuullisesti. Koulun henkilökunnan tulee myös jatkossa vetää paremmin yhtä köyttä ja käyttää haastavissa tilanteissa yhdessä sovittuja pelisääntöjä.

# data[].attributes.body
1. Oppilaallani on keskittymisvaikeksia ja käytöshäiriöitä, jotka päivästä riippuen näkyvät levottomuutena, muiden häiritsemisenä, häiritsevänä ääntelynä, vaikeutena pysyä paikalla ja vaikeutena tarttua työhön. Kielenkäyttö on ollut todella rumaa, toisia oppilaita ja opettajaakin kohtaan. Haasteena on ollut myös kommunikointi. Oppilas kokee herkästi, että häntä kohdellaan väärin, jos  komennan häntä esimerkiksi puhelimen käytöstä  enkä ole huomannut, että jollakin toisellakin on puhelin ollut esillä. Oppilas on myös kokenut, että minä vihaan häntä, koska komennan häntä tiukkaan sävyyn.
2. Olen siirtänyt oppilaan luokan taakse, jotta hän näkisi muut, eikä toisaalta niin helposti pystyisi häiritsemään toisia takaa. Toisaalta hän ei myöskään takana provosoidu minun käytöksestä, kun välillämme on etäisyyttä. Yhteistyötä olen tehnyt luokanvalvojan, erityisopettajan ja kouluavustajan kanssa. Olen myös pyrkinyt antamaan  mahdollisuuksien mukaan paljon positiivista huomiota ja yrittänyt välttää negatiivisen huomion. Vanhemman toiveesta oppilas siirrettiin aluksi kokonaan minun tunneilta erityisopettajan luo, jossa työskentely sujui ajoittain tosin hyvin.
3. Suunnitelma on toteutunut siltä osin hyvin, että oppilas ei koe enää minun vihaavan häntä ja hän tulee mielellään minun tunnille. Haasteena edelleen on työskentelyyn tarttuminen, oppilas  vetäytyy helposti omiin oloihinsa eikä tee mitään opiskelunsa eteen.

# data[].attributes.body
1. Miten pystyisin tukemaan oppilasta, jolla erittäin repalainen koulutausta. Hänellä VSOP-päätös, jonka avulla selvinnyt päättöluokalle. Oppilas tuli uutena kouluumme viime syksynä suorittamaan päättöluokkaa.
2. ja 3.  Syksyllä tehdyn alkukartoituksen pohjalta teimme yhdessä erityisopettjien ja aineenopettajien kanssa suunnitelmaa jolla oppilas selviäisi vuodesta. Alussa tavoitteena oli kuuden tunnin päivät. Haastavan tilanteen sattuessa hänellä oli mahdollisuus poistua luokasta rahoittumaan, koulualueelta poistuminen oli kiellettyä. Opiskelua tapahtui vaihtelevasti pienryhmässä tai yleisopetuksessa opiskelumotivaation puuttuessa lähes täysin. Vielä vuoden vaihteessa oppilaalla oli selkeät tavoitteet jatko-opinnoista, mitkä oppilas koki kuitenkin epärealistisiksi. Kevään myötä opiskelu tahti/halu hävinnyt lähes kokonaan ja pelko tulevasta lisännyt haluttomuutta. Erityisjärjestelyillä, yksilö/pienryhmätyöskentelyä oppimispakettien avulla tavoite päättötodistuksen saamisesta keväällä voinee olla tällähetkellä realistinen.

# data[].attributes.headline
Sari Ollonen   Varhaiskasvatuksen lastenhoitaja

# data[].attributes.subject
Sari Ollonen   Varhaiskasvatuksen lastenhoitaja

# data[].attributes.body
1. Asia, johon tahdon muutosta on erilaisuuden hyväksyminen (esim. kansalaisuus, eri-ikäiset lapset, puheen kehittymisen viivästyminen ym.), nämä ovat usein asioita, joihin toiset lapset kiinnittää huomioita. Asian huomioitta jättäminen päiväkodissa voi aiheuttaa jopa kiusaamistilanteita. Päiväkodissamme on 25 lasta, ikä jakauma on 1-7v. Usein iltapäivisin olemme yhteisessä tilassa ja tällöin voi esiintyä ikäviä kiusaamistilanteita.

2. Havainnoimme lapsiryhmää tarkasti ja sensitiivisesti ja huolehdimme, että jokainen lapsi pääsee mukaan toimintaan ja leikkiryhmiin. Kehitämme lasten vuorovaikutustaitoja erilaisilla yhteisillä tuokioilla. Ystävyyteen liittyviä laulu- ja leikkituokioita sekä vahvistamme lasten empatiakykyä. (esim. kerromme, että tuntuu pahalta tuo mitä sanoit toiselle lapselle ja kannustamme lasta kertomaan omista tunteista, apuna voidaan käyttää esim. tunnekuvia, mielimittareita, liikennevaloja). Vahvistamme ja tuemme ryhmässä toimimisen taitoja ( olemalla aikuisena läsnä ja näyttämällä esimerkkiä.)
Päiväkodissamme on tehty kiusaamiseen puuttumisen ja sen ehkäisyn suunnitelma, jota koko henkilökunta on sitoutunut noudattamaan. Kiusaamistilanteisiin suhtaudutaan  aina vakavasti. Anteeksipyytäminen on tärkeää. Jos kiusaaminen toistuu, asiasta keskustellaan vanhempien ja tarvittaessa myös veon ja päiväkodin johtajan kanssa. Hyvä valvonta vähentää kiusaamista. Kannustetaan lapsia kertomaan aina aikuiselle, jos on tullut paha mieli. Luomme sellaista ilmapiiriä, että kiusattua on rohkeaa puolustaa ja kertoa kiusaamisesta aikuiselle. Sitä kautta opetetaan lapset kantamaan vastuuta muista ryhmän jäsenistä. Turvallinen ilmapiiri on edellytys myönteiselle vuorovaikutukselle ryhmässä. Aikuisten keskinäinen vuorovaikutus, arvostus ja kunnioitus heijastuu suoranaisesti lapsiryhmään.
3.
Lapset ovat hyvin ryhmäytyneet ja tutustuneet toisiinsa. Lapset ovat oppineet hyväksymään sen, että me kaikki olemme jollakin tapaa erilaisia ihmisiä, mutta silti äärettömän tärkeitä jokainen. Hyvä esimerkki on lapsi, hän on suomen kansalainen, hänellä on thaimaalainen äiti. Olemme kannustanee lasta niin , että hän voi tuntea ylpeyttä siitä, että esim. osaa puhua kanta kieltä.
Voin kyllä sanoa, että pitkäntähtäimen työmme on pikkuhiljaa alkanut tuottaa tulosta ja kiusaamistilanteita ei juurikaan enää ole. Ihan juttelemalla ja yhteisillä keskusteluilla selvitään nykyään tilanteista, joissa toinen lapsi voi jollain tapaa ihmetellä esim. toisen lapsen käytöstä, lapsista on kasvanut joustavampia ja ymmärtäväisempiä toisiaan kohtaan.

# data[].attributes.body
Varhaiskasvatuksen lastenhoitaja, alle 3-vuotiaat lapset

1. Työhöni liittyvä tilanne, johon tahdon muutosta on lasten päiväunille nukahtamisen sujuvoittaminen ja rauhoittaminen. Työskentelen varhaiskasvatusyksikön ryhmässä, jossa on 9 kk-3 vuoden ikäisiä lapsia. Lapsia on tällä hetkellä ryhmässä kirjoilla kolmetoista. Päiväunille nukahtaminen on haastavaa, ilmapiiri on levoton ja osa lapsista on itkuisia eivätkä he tahtoisi asettua lepäämään omiin sänkyihinsä. Muutama lapsista puhelee kovaan ääneen, pyrkii nousemaan pois sängystä, kolistelee tai potkii seiniä ja itkee.

2. Käymme päiväunille lounaan jälkeen, kunhan lapset ovat ensin käyneet vessassa ja vaipat on vaihdettu kuiviin. Pienimmät lapset ovat hyvin väsyneitä jo heti yhdeltätoista. Olemme porrastaneet nukkumaan menoa niin, että yksi aikuinen vie nämä väsyneimmät kolme tai neljä lasta ensimmäisenä nukkumaan.

Olemme jakaneet aikuisten toimenkuvat työvuoron mukaan esim. aamuvuorolainen vie lapset vessaan lounaan jälkeen. Tämä sujuvoittaa toimintoja. Käytössämme on kaksi nukkumatilaa lapsille: "nukkari", jossa nukkuu yhdeksän lasta sekä "keskikammari", jossa nukkuu kolme lasta.

Kun väsyneimmät lapset ovat nukahtaneet, menee toinen meistä kolmesta aikuisesta seuraavan noin neljän lapsen kanssa "nukkariin" ja jää sinne jo siellä olevan aikuisen kanssa nukuttamaan lapsia. Aikuinen on tarvittaessa lapsen vieressä, silittelee ja laulaa rauhoittavasti. Toiset laittavat tuutulauluja kuulumaan kännykältä.

Jo "nukkariin" siirtyminen pyritään tekemään rauhallisesti, ei rynnitä sinne hälisevänä laumana. Valaistus huoneessa on jo hämärä lasten saapuessa ja kaappisängyt ovat valmiiksi avattuina. Jos lapset odottavat eteistilassa nukkumaanmenoa vessassa käynnin jälkeen, siinä on läsnä yksi aikuisista ja ohjaa lapsia esim. katselemaan kirjoja ja lukee niitä itsekin lapsille.

3. Olemme yhdessä työtiimin kanssa miettineet, missä sängyssä kenenkin lapsen olisi hyvä nukkua; kuka osaa nukkua jo yläsängyssä, kuka tarvitsee pinnasängyn ja kuka vaunut. Miten lapset ovat sellaisessa järjestyksessä, että aikuinen voi istua esim. kahden levottoman nukahtajan välissä rauhoittelemassa heitä.

Päätimme myös siirtää kolme lasta, joiden nukahtaminen on viime aikoina ollut kaikkein haastavinta ja kestänyt pisimpään, nukkumaan eri huoneeseen eli "keskikammariin". Kun kaikki lapset ovat käyneet vessassa, jää aamuvuorolainen näiden kolmen kanssa eteisen leikkitilaan. Heidän kanssaan luetaan, lauletaan, lorutaan, pelataan tai tehdään muuta melko rauhallista puuhaa.

Mielestämme yhtenä syynä heidän levottomaan nukahtamiseensa oli se, että he eivät olleet vielä väsyneitä niin aikaisin kuin muut lapset. Hekin kuitenkin tarvitsevat vielä päiväunet jaksaakseen iltaan asti. Eli he menevät sitten noin puoli tuntia muita myöhemmin lepäämään ja nukahtamaan omiin sänkyihinsä.

Edelleen heillä voi itkettää ja he pyrkivät pois sängystä, mutta tätä kaikkea kuitenkin kestää vähemmän aikaa ennen kuin he nukahtavat. Aikuinen vähän arvioi tilannetta, että keskittyykö nukuttamaan heistä yhden kerrallaan ja antaa muiden pyöriskellä sängyissään kunhan eivät lähde sieltä vaeltamaan. Aikuinen pitää oman kehonkielensä ja äänensä rauhallisena ja turvallisena. Tilanteessa ei kannata käyttää turhaa puhetta ja neuvottelua. Rauhallisesti toistettuna esim. "nyt nukutaan". Itse tykkään laulaa tuutulauluja aika monotonisella nuotilla. Se rauhoittaa myös minua itseäni.

Pystyyn nouseva lapsi ohjataan takaisin makuulle. Jotkut lapset tulevat myös mieluummin syliin nukahtamaan. Jos unilelulla alkaa leikkimään, niin se laitetaan pois. Toinen työntekijä voi tulla auttamaan kunhan "nukkarin" lapsista suurin osa on nukahtanut. Ja nukutusvuoroa vaihdetaan muutenkin kohtuullisen ajan jälkeen.

Mielestäni tilanteessa on tärkeää pysyä itse rauhallisena eikä lähteä lapsen tunteeseen mukaan. Tärkeää on myös tiedostaa toimivansa lapsen parhaaksi: haluan auttaa lapsen lepäämään ja uneen, jotta hän jaksaa paremmin loppupäivän. Joskus tilanteet aiheuttavat turhautumista ja riittämättömyyden tunteita. Silloin on hyvä puida asiaa tiimin kanssa, miettiä onko jotain uusia käytäntöjä, joita kokeilla ja saada vertaistukea kollegoilta. Nukutustilanteen jälkeen meillä aikuisilla on aina kahvitauko ja se on ihana hengähdyshetki. Silloin en halua puhua työstä vaan höpistä ihan muuta.

Nukutustilanteista keskustelemme myös lasten vanhempien kanssa. Kerromme heille, miten tilanne on mennyt ja mitä toimia olemme tehneet asian hyväksi. Usein nukahtaminen heillä on haastavaa myös kotona. Voimme kertoa vanhemmille, miten olemme päiväkodissa lasta auttaneet ja he puolestaan voivat jakaa kokemuksiaan meille.

Voisinkohan tiivistää asiaa seuraavasti: porrastaminen, pienryhmät, oma rauhallisuus, lempeä, mutta jämäkän johdonmukainen toiminta lapsen parhaaksi.

# data[].attributes.body
Laaja-alainen erityisopettaja, luokat 1-6

Nykyään luokanopettajan työ on hyvin erilaista kuin reilu kymmenen vuotta sitten. Aiemmin opettaja sai keskittyä opettamaan ja hänellä oli vahva tunne siitä, että hän pystyy täyttämään opetussuunnitelman mukaiset tavoitteet. Tämän päivän luokanopettaja painii jatkuvasti riittämättömyyden tunteen kanssa, kuinka opettaa niin, että hän huomioi kaikki erilaiset oppijat luokassa. Kaikki lapset tarvitsevat kannustusta ja tukea. Lahjakkaat lapset ovat melkein jo unohdettu joukko, koska niin moni asia täytyy sopeuttaa heikoimpien mukaan. Tällä en tarkoita sitä, että erityislapset eivät ansaitse opetusta, mutta onko heidän paikkansa aina yleisopetuksen luokassa? Kuluvana lukuvuonna olen nähnyt, kuinka haastavat lapset  (nimenomaan käytöksen osalta) syövät opettajasta mehut viimeistä myöten. Olen koittanut olla opettajien tukena ja ottaa oppilaita tukijaksoille (yksi oppilas kerrallaan 2 vkoa) omaan luokkaani. Haasvasti käyttäytyvä lapsi on tietysti huono yhtälö joukkoon, jossa pieni joukko oppimisvaikeuksisia lapsia tulee luokseni. Olen saanut kuitenkin näiden jaksojen avulla katkaistua hieman oppilaan kierrettä omassa kotiluokassa. Samalla opettaja on saanut mahdollisuuden hengähtää pieni hetki. Näiden tukijaksojen aikana opettaja on pystynyt tarkastelemaan tilannetta uudesta näkökulmasta. Onko minun luokse lähetetty oppilas itse haastavien tilanteiden aiheuttaja vai onko hän sittenkin se, joka aina lähtee epäsopivaan käytökseen ensimmäisenä mukaan? Toisinaan huono käytöksen kierre on saatu katkaistua melkein kokonaan, kun taas toisinaan kotiluokkaan palaamisen jälkeen tilanne on jälleen samassa lähtöpisteessa.

Tukijaksot ovat osoittaneet sen, että edelleen kiinteille pienryhmille on tarvetta. Ei ole oikein opettajaa eikä lasta kohtaan, että kaikki laitetaan samaan suureen yleisopetuksen luokkaan. Rehtori on hienosti tukenut tukijaksotoimintaa ja hän on vienyt myös viestiä eteenpäin pienryhmien tarpeellisuudesta. Tulevaisuudessa on kaavailussa ainakin kuntatasolla lisäystä kuntouttaviin luokkiin, mutta nähtäväksi jää, millä aikataululla. Myös opettajat ovat olleet kiitollisia, että joku on tukenut heitä ja ymmärtänyt, että isot opetusryhmät eivät ole kaikkia varten. Kyse ei ole niinkään kyvystä opettaa tai halusta olla ottamatta haastavia lapsia luokkaan, vaan siitä, että heille ei ole tarpeeksi aikaa. Tukijaksotoiminnan tavoitteena oli auttaa lapsia, mutta samalla tukea kollegan työssäjaksamista.

Tässä samassa koulutuksessa olevan Päivin sanoja lainaten, meistä jokainen kantaa oman taakkansa eri tavoin. Sama työkuorma voi olla toiselle liikaa, kun toiselle se on taas sopiva.

# data[].attributes.body
varhaiskasvatuksen opettaja, esiopetus

Asia, johon haluan muutosta, on hakutilanteen ilmapiiri.
Lapset ovat hakutilanteessa itse kertoneet jotakin, mitä päivän aikana esikoulussa on tehty. Aikuinen on täydentänyt tarvittaessa. Näin on harjoiteltu kerrontaa ja laajennettu sanavarastoa. Tavoitteena on ollut myös, että lapset oppivat toimintamallin, jonka käyttö jatkuisi myös koulupäivästä kertomiseen vanhemmille kouluun siirryttäessä. Tämä taito on saavutettu, ja lapset käyttävät sitä päivittäin.

Nyt olemme asettaneet uuden tavoitteen hakutilanteen viestinnälle. Päivän kulusta kertomisen sijaan lapsi kertoo hakijalleen:
Mikä päivän aikana on ollut mukavaa?
Mistä minulle on tullut hyvä mieli?
Missä olen onnistunut?
Missä olen ollut hyvä?
Tällöin lapsi oppii arvioimaan päivän kulkua ja omaa onnistumistaan. Samalla hän oppi tunnistamaan ja sanoittamaan positiivisia tunteitaan. Siirrämme siis ajatukset positiivisiin asioihin :)
Uudesta toimintatavasta olemme sopineet omassa tiimissä ja sijaisia informoidaan asiasta. kaikki aikuiset toimivat samalla tavalla. Toimintatavasta olemme kertoneet myös vanhemmille hakutilanteissa.

Mitä muutos on tuonut tullessaan?
Joillekin lapsille näiden positiivisten asioiden havaitseminen ja sanoittaminen on  haasteellisempaa kuin toisille. Harjoittelemme tätä taitoa esikoulun loppuun asti.
Niiden lasten kohdalla, joiden päivästä on usein ikävää kerrottavaa hakijalle, vaikutus on ollut selkeimmin havaittavissa. Kun ikävien kuulumisten jälkeen mietitään onnistumisia ja positiivisia asioita, jää päivästä hyvä mieli niin lapselle itselleen kuin hakijallekin. Hakijat huomaavat hyvän lapsessa ja lapset oppivat, että epäonnistumisien rinnalla on aina jotakin hyvääkin.

# data[].attributes.body
varhaiskasvatuksen opettaja 3-5 vuotiaat

Tilanne, johon haluan muutosta.

-         Osastollani on 25 3-5 vuotiasta lasta, mutta päivittäin n. 20-23 lasta. Ryhmämme on vilkas ja äänekäs. Muutamat lapset jopa toisia vilkkaampia ja jotka osaavat haastaa aikuista etenkin siirtymätilanteissa, mutta myös muulloinkin esim. keskittymättömyytenä omaan leikkiin, joka ilmenee muiden lasten härintänä. Asia johon tarvitaan muutosta on nimenomaan siirtymätilanteet, johon saisi oikeanlaisen rauhan. Tilanne on sama myös nukkariin siirtymisessä ruokailun jälkeen ja nukkarissa olemiseen ja siellä rauhan antamiseen. Tähän liittyy myös olennaisesti melu ja juoksentelu ympäriinsä. Tietyt lapset häiritsee myös toisten pukemisrauhaa, jotka tarvitsevat yksilöllisempää ohjusta. Tällöin tarvitaan vielä enemmän resurssia siirtymiin ja miettimistä miten saadaan siirtymä jouhevammaksi.

Konkreettinen suunnitelma ja yhteistyökumppanit.

-         Meille saatiin yhteistyökumppaniksi Rovaniemen kaupungin ohjaava varhaiskasvatusopettaja, joka tuli seuraamaan osastomme tilannetta keskittyen ns. ongelmatilanteisiin. Aluksi olimme jo toteuttaneet porrastamista niin ettei siirryttäisi kaikki yhtä aikaa esim. ulos. Leikin aikana katsoimme tilanteen mukaan aina ketkä olisi hyvä valmistella ensin uloslähtöön. Osalla on ongelmia leikin siivoamisessa, johon menee aikaa ja siirtymä venyy, johon muutkin paikalla olijat reagoi ja siirtymästä tuli osin sekamelskaa kun lapset jotka eivät olleet aluksi menossa olivatkin yhtäkkiä jo valmiita lähtemään. Saimme vinkkinä kokeilla time timeriä, joita saimmekin 2 kappaletta käyttöön kahteen eri tilaan. Lapset jaetaan aina kahteen eri tilaan leikkimään, nukkaritilaan ja isoon leikkitilaan, jossa on pöytiä ym. vapaata leikitilaa. Asetamme kumpaankin leikkiajan, josta lapset näkevät aina jäljellä olevan leikkiajan. Olennainen asia on myös leikkiminen sopivissa pienryhmissä ja leikkien ohjaamisessa niin että niissäkin on rauha ja että rauhattomimmat lapset pystyisivät myös keskittymään omaan leikkiin. Timerit asetetaan eri aikoihin niin ettei tule päällekkäisyyttä siirtymissä ja lapset ohjautuisivat itsenäisesti toimimaan aina kun aika loppuu ja merkkiääni soi. Aikuisen tehtävä olisi valvoa siivoukset ja ohjaamiset vessa- ja pukemistilanteessa. Lapsille esitellään timer timerit ja kerrotaan miten ne toimii ja mikä on niiden tarkoitus. Niihin ei saa koskea kuin aikuinen, joka asettaa ajan. Timeria on tarkoitus käyttää myös nukkarissa, jossa lapset saavat nähdä minkä aikaa he ovat nukkarissa, etenkin ne lapset, jotka eivät nuku ja kysyvät aina koska jo lähdetään.  Levottomina hetkinä timer toimii myös ns. palautteena lasten levottomuuteen esim. niin että aikuinen ”joutuu” lisäämään nukkariaikaa aina kun on rauhatonta.

Suunnitelman toteutuminen ja mahdolliset muutokset

-         Timerin käyttö vaati aluksi totuttelua ja muistamista että se on tosiaan käyttöä varten eri tilanteisiin. Se piti meillä aikuisilla sisäistää yhdessä ja muistaa yhdenmukaisuus niiden käyttämisessä. Kerroimme ja näytimme lapsille niiden toiminnan. Lapset olivat aluksi hyvin kiinnostuneita ajan kulumisesta ja seurasivat kuinka aika loppuu ja merkkiääni soi. Joskus heillä oli kiusaus lisätä aikaa, jolloin aikuisen piti muistuttaa säännöistä. Lapset reagoivatkin heti aika hyvin timerin merkkiääneen ja tiesivät että nyt on siivous ja siirtymä ulos. Porrastus timerin avulla käy nyt paljon paremmin ja se on selkiyttänyt ja hieman rauhoittanut siirtymiä. Käytämme sitä myös aamulla ennen aamupalaa kun on aika lopettaa leikki ja siirtyä käsienpesuun ja syömään. Nukkarissa se toimii hyvin niin aikuiselle kuin lapsille. Tiedetään aina milloin on selkeästi nukkariaika loppunut ei nukkujilla. Enää ei myöskään kysellä koska lähdetään. Alussa kun oli levottomuutta niin lapset huomasivat kun jouduttiin lisäämään aikaa muutama minuutti ja aikaa myöten sekin tepsi nukkarirauhaan, ainakin osalla. Timeri on nyt vakiintunut keino eri hetkissä. Aina se ei kuitenkaan ole joka tilanteeseen hyvä. Pitää ennalta tietää milloin sitä käytetään että siittä on hyötyä. Myös muissa osastoissa se on käytössä. Kokemus on ollut hyvä! Melu ja juokseminen on jokseenkin vähentynyt siirtymissä. Iltapäivällä on vielä osin haastetta kun osa siirtyy pukemaan suoraan ulos välipalalta ja selkeä porrastus puuttuu. Näin ainakin kuravaateaikana kun täytyy varata aikaa pukemiseen.

# data[].attributes.headline
Helena Poikela varhaiskasvatuksen lastenhoitaja, pientenlastenryhmässä, jossa ikä 8kk- 2v10kk (27)

# data[].attributes.subject
Helena Poikela varhaiskasvatuksen lastenhoitaja, pientenlastenryhmässä, jossa ikä 8kk- 2v10kk (27)

# data[].attributes.body
Rauhaton ruokailutilanne

21/2 vuotias tyttö, joka on ollut ryhmässä 10kk ikäisestä. Hänen ruokailunsa ovat muuttuneet levottomiksi, huutamista johon toiset isommat lapset lähtevät mukaan, lisäksi jankutusta, toistaa ja toistaa haluavansa maitoa, leipää. Haluaisi myös lähteä pöydästä kesken kaiken.

Miten ryhdymme ryhmässä muuttamaan toimintaa.

Mietimme mistä muutos voisi johtua? Syyksi epäilemme uusien pienten lasten tuloa ryhmään. Itkuiset uudet lapset, ovat vieneet aikuisten aikaa isommilta lapsilta. Ruokailussa useammalla aikuisella on huollettavanaan pieni, ruokailutaitoja opetteleva lapsi ja isommat ovat voineet kokea jäävänsä vähemmälle huomiolle ruokailussa ja muussa toiminnassa.

Kerrataan myös yhdessä sovitut ruokailu säännöt, että kaikilla on samat käytännöt. Kirjataan tiedotevihkoon, jotta myös toistenosastojen vierailevat hoitajat tietävät niistä. Päätetään kokeilla kuvia, joissa kerrotaan, miten ruokapöydässä ollaan.

Kolme kuvaa: istutaan pöydässä, ruokaillaan, ei saa huutaa.

Kuvista keskustellaan lasten kanssa, kerrotaan mitä niillä tarkoitetaan. Kuvat laitetaan kaikkiin pöytäryhmiin. Ruokailun muuttuessa rauhattomaksi, muistutellaan kuvista ja niiden merkityksestä. Ruokailun jälkeen kehuja ja peukkua, kaikille mukavasta ruokailu tilanteesta.

Lisäksi lisätään tiedostetusti isompien kanssa muuta huomioimista, pelataan palapelejä, leikitään kotileikissä, luetaan kirjoja ja autetaan pienempiä jne,

Missä mennään

Ruokailut ovat huomattavasti rauhoittuneet. Selkeät kuvat miten pöydässä toimitaan auttavat, aikuisten toistuvat kehottamiset hyvään ruokapöytäkäytökseen on vähentynyt ja osaltaan myös rauhoittanut tilannetta. Kehuja ja peukutusta ei myöskään ole säästelty.

Ruokailu sääntöjen kertaaminen oli myös paikallaan, aikuisilla on oltava sama toimintaperiaatteet ruokailussa.

# data[].attributes.body
Elina Lotvonen; varhaiskasvatuksen opettaja 5-6-vuotiaat

Työhön liittyvä tilanne johon tahdon muutosta:

Ryhmässä 6-v lapsi jolla pienetkin odottelun ja vapaan leikin hetket riistäytyvät riehumiseksi, huuteluksi, toisten häiritsemiseksi, jopa satuttamiseksi. Vauhtia on niin paljon, ettei ajatus ehdi mukaan toimintaan joten törmäyksiä ja väärinkäsityksiä tulee. Muutama lapsista intoutuu helposti hälinäänn mukaan, mikä aiheuttaa levottomuutta koko ryhmään, meteli nousee ja pinna kiristyy, mikä puolestaan lisää riitatilanteita ja virhetulkintoja lasten kesken. Toisten lasten puheissa kuului jo syksyllä negatiivista suhtautumista lapseen ja käytökseen.

Suunnitelma tilanteen parantamiseksi:

Toiminnan suunnittelussa huomiota tilanteiden järjestelyihin, ennakointiin, positiivisen käyttäytymisen huomioimiseen ja rohkaisemiseen, lasten ohjaukseen sekä motivointiin.

Yhteistyökumppaneina koko tiimi, vanhemmat sekä tarvittaessa veo.

Miten suunnitelmaa on toteutettu:

Strukturoimalla: Lapsiryhmä toimii pienryhmissä, jolloin lapsia ja odotteluaikaa on tilanteissa vähemmän ja aikuisen huomiota yksittäisille lapsille enemmän. Tilanteet, aikuisten roolit  ja päivän kulku on mietitty uusiksi porrastuksineen ja strukturointia lisätty, turhia siirtymiä ja keskeytettäviä tilanteita vähennetty. Leikkitilat on mietitty toimiviksi yhdessä lasten kanssa ja leikkirauhan turvaamiseen on sovittu ja mietitty käytäntöjä, esim. kulkemisen rajoittaminen stop-merkeillä, ei kuljeta toisten leikin tai pelin läpi. Käytössä siirtymätilanteissa “ensin-sitten-sen jälkeen”-kuvitus sekä siirtymien ennakoimisessa TimeTimer. Lapsille annetaan kiitosta hyvin menneistä tilanteista. Onnistumiset jaetaan ryhmän ja vanhempien kanssa. Jäähypenkkiä tai muita rangaistuksia ei ryhmässä ole käytössä vaan tilanteet selvitetään keskustelemalla ja tarvittaessa kuvittamalla.

Leikkimällä: Pienryhmässä on leikitty paljon lasten ideasta rakentunutta mielikuvitusleikkiä johon osallistumalla aikuinen varmistaa, että kaikki pääsevät mukaan, tuntevat itsensä osaksi ryhmää ja kaikkien ideoita kuunnellaan. Leikkitaitoja harjoitellaan yhdessä. Leikkiympäristönä ulkotilat toimivat tämän pienryhmän leikille paremmin; riidat tilasta ja leikkivälineistä vähenevät, äänenkäyttöä ei tarvitse hyssytellä ja vuorovaikutus pysyy positiivisempana. Aikuisen ohjauksessa huomio kiinnittyy positiivisiin tapahtumiin ja pienryhmässä aikuinen ehtii ohjata lasten välistä vuorovaikutusta; kuinka kaveria kuunnellaan ja kuinka kaverille kerrotaan oma asia kokonaisella lauseella eikä tiuskaista tai tönäistä. Vuorovaikutusta on harjoiteltu myös draaman ja nukketeatterin keinoin. Lapset koko pienryhmässä ovat mahtavasti alkaneet itse kiinnittää huomiota puheen sävyyn ja sanavalintoihinsa. Yhteistä leikkiä on dokumentoitu lasten kanssa ryhmän seinälle valokuvin ja kommentein myös vanhempien nähtäväksi.

Omaa kehoa kuuntelemalla: Missä tuntuu, että hermostuminen on tulossa ja kohta ei enää onnistu? Ryhmätilanteissa ja keskittymistä vaativissa tehtävissä apuna on käytetty “paniikkinappulaa” (eläinaiheinen kastanjetti) joka on lapsille konkreettinen lupa poistua hetkeksi hankalasta tilanteesta. Oleellista on, että poistumiseen annetaan mahdollisuus ennen kuin riehu tai hankala tunne ottaa vallan. Aluksi nappia painettiin aikuisen kanssa (kun aikuinen huomaa alkavan levottomuuden merkit) mutta pikkuhiljaa lapsi alkoi itse huomata “varoitusmerkkinsä”. Aikuisen kanssa poistutaan hetkeksi (aika TimeTimerista) tekemään ennalta määritettyä puuhaa (esim väritystä, palapeliä, jalkapallon potkimista). Kun hetki on kulunut, mietitään yhdessä, mistä tiesi, että oli hyvä ottaa omaa aikaa ja voisiko tilanteeseen jo mennä takaisin. Ennen palaamista ennakoidaan vielä tuleva toiminta. Nyt keväällä paniikkinappulaa ei ole enää käytetty vaikka se on aina saatavilla mutta jo sen mahdollisuus tuntuu rauhoittavan. Ryhmässä ollut käytössä myös FunFriends-ohjelman sisältöjä.

Toiminnassa on ollut syksyyn verrattuna nähtävissä toivottua muutosta, joka on ulottunut koteihinkin asti. Haasteita kuitenkin edelleen on; mikäli henkilökunta on kiireistä, ei tilanteisiin ja keskusteluihin ehditä syventyä, kuvien käyttö unohtuu. Kiireessä palataan myös helposti vanhoihin rutiineihin eikä sijaisia ehditä aina perehdyttää perusteellisesti, mikä näkyy epävarmuutena ja levottomuutena lapsessa/lapsissa. Lasten ohjaaminen keskustelemalla ja leikkimällä vaatii sitoutumista ja valtavasti kärsivällisyyttä koko henkilökunnalta, samoin se, että tietyissä tilanteissa aikuisen on oltava yhden tai muutaman lapsen saatavilla. Tässäpä haastetta jatkoon. :)

# data[].attributes.body
Opetan yläkoulussa suomen kieltä ja kirjallisuutta. Haastava tilanne työssäni on erään pojan kohtaaminen ja opetustilanteet. Poika on käytökseltään haastava, hän uhmaa joka tilanteessa ja kyseenalaistaa opettajan sääntöjä. Keskittyminen on vaikeaa ja erityisesti työhön ryhtyminen ja sen jatkaminen aloituksen jälkeen on haastavaa. Poika tarvitsee apua työn pitkäjänteiseen tekemiseen koko ajan. Luokassa tilanne on johtanut siihen, että opettajan aika menee opetustilanteen aikana ja tehtävien tekemisen aikana pääsääntöisesti hänen auttamiseen, ja muut oppilaat jäävät helposti ilman apua.

Vaihtoehto olisi, että opettajana jättäisin pojan huomiotta ja auttaisin muita oppilaita. Poika kuitenkin on äänessä koko ajan huolimatta siitä, että häntä kehotetaan olemaan hiljaa ja antamaan työrauha. Toinen vaihtoehto olisi pienryhmässä työskentely, mutta tällä hetkellä resurssit eivät riitä siihen, että hän voisi olla siellä kolmena tuntina viikossa.

Suunnitelmani tilanteen parantamiseen on seuraava:

Ensinnäkin sijoitan oppilaan luokassa taakse, jotta hän näkee kääntyilemättä, mitä luokassa tapahtuu. Parhaan höpisijäkaverit sijoitan luokassa mahdollisimman kauas, vaikkakaan se ei estä häntä huutamasta luokan toiselle puolelle, jotta tulee kuulluksi. Seuraavana toimenpiteenä otan käyttöön PostIt-laput ja tehtävien pilkkomisen. Kirjoitan hänelle seuraavan tehtävän lapulle ja jätän pulpetille. Lisäksi lapulle voisin muutamalla sanalla kirjoittaa, minkälaista toimintaa häneltä odotan. Lisäksi koulunkäynninohjaaja osallistuu projektiin aina, kun vain ehtii. Hänen kanssaan olen käynyt läpi yhteiset säännöt, esimerkiksi PostIt-lappujen sisällön ja tuntikäyttäytymiseen puuttumisen. Perheen kanssa yhteistyö on vaikeaa, koska ongelmaksi muodostuu se, etteivät he näe poikansa toiminnassa juuri mitään väärää ja ongelma heidän mukaansa on enemmänkin opettajassa. Tässä kohtaa yksi toimintatapa voisi olla avoimet ovet luokkaan ja pyytää vanhempia mukaan oppitunneille. Motivointikeinona käytän “Aktiivinen osallistuminen” -merkintää Wilmaan, josta poika saa kotona jonkun palkinnon.

Toteutus:

Suunnitelmaa on toteutettu nyt muutaman viikon. Tilanteessa näkyy muutoksia, mutta ne tapahtuvat hyvin hissukseen. Poika on istumapaikkansa vuoksi nyt rauhallisempi, kun hänen ei tarvitse etupulpetista koko ajan kääntyillä taakse, jotta näkisi, mitä muut puuhaavat. PostIt-lappujen avulla tehtävät tulee nyt tehdyksi hieman paremmin kuin ennen, mutta parannettavaa keskittymisen osalta on edelleen. Opetustilanteissa hän keskittyy jo melko hyvin.

Tästä on hyvä jatkaa ensi syksynä, toivottavasti pojassa on kesän aikana tapahtunut myös itsessään kasvua.

# data[].attributes.headline
Pukemistilanteen haasteet päiväkodilla / Outi Roth

# data[].attributes.subject
Pukemistilanteen haasteet päiväkodilla / Outi Roth

# data[].attributes.body
Muutosta kaipaava tilanne:

Neljävuotias lapsi raivoaa pukemistilanteessa lähes päivittäin. Tavarat lentelevät, lapsi huutaa, sylkee, yrittää lyödä ja pyrkii piilottamaan aikuisen esiin ottamia ulkovaatteita naulakon alle. Lapsi syöksyy omalle laukulleen valitsemaan mieleisiä vaatteita. Pyrkii lähtemään ulos riittämättömällä varustuksella.

Toimenpiteet:
Keskustelemme kasvatustiimin kanssa tilanteesta ja totesimme, että lapsella on liikaa vaihtovaatteita saatavilla. Lapsella oli mukanaan runsaasti varavaatteita, joita säilytetään hänen omalla naulakollaan. Keskustelemme mahdollisuudesta, että lapsen naulakkoa “siistittäisiin” ja jätettäisiin esille vain ne varusteet, mitä ulkoilun aikana tarvitaan. Muiden tavaroiden säilytys tulisi tapahtumaan lapsen ulottumattomissa naulakon päällä.

Keskustelemme lapsen huoltajien kanssa tilanteesta ja käy ilmi, että lapsi on kotona tottunut itse valitsemaan päivittäiset vaatteensa. Toteamme, että ristiriita kotona opitun pukeutumistavan ja päiväkodin pukeutumissääntöjen kanssa on huomattava. Pyydämme, että huoltaja jättäisi lapsen naulakolle vain ne vaatteet, jotka hän haluaa lapsensa pukevan päälle ulkoilua varten. Pyydämme myös sijoittamaan varavaatekassin lapsen naulakon päälle. Kerromme kokeilevamme, josko uloslähtötilanteet näin rauhoittuisivat kun lapsella ei ole liikaa valinnan vaihtoehtoja eikä ristiriitaa kotona opitun ja päiväkodin tapojen välille pääse syntymään.

Pukemistilanne nyt:
Lapsen laukku nostetaan työntekijöiden toimesta lapsen ulottumattomiin, ellei vanhemmat ole sitä tehneet. Esille jää vain kuhunkin säähän sopiva vaatetus. Uloslähtö sujuu pääsääntöisesti hyvin ja lapsi on useinmiten ensimmäisenä valmis. Raivokohtaukset ovat vähentyneet ja lapsi muuttunut on pukemistilanteissa rauhallisemmaksi. Haasteena enää lähinnä vain se, suostuuko lapsi pukemaan villahaalaria, villasukkia tms. päällensä (herkkä tuntoaisti, ei saa painaa eikä puristaa) tai vaihtamaan sopivampaa alusasua ulkovaatteiden alle. Tuskastuessaan vaatteisiinsa  yrittää edelleen piilotella niitä ja saattaa raivota, mutta rauhoittuu nopeammin ja sen jälkeen pukee kaikki ulkovaattensa ripeästi.

# data[].attributes.body
Oppilaan koulukuntoisuuden tukeminen ja itsetunnon vahvistaminen

Laura Sorsa

Työskentelen170 oppilaan alakoulussa 2.luokalla. Yleisopetuksen luokassani on 22 oppilasta, joista viidellä on suomi toisena kielenä. Tilanne johon kaipaan muutosta on seuraava: Luokkaani palasi tammikuussa toisesta koulusta oppilas, joka ei syyskaudella ole kyennyt käymään koulua juuri lainkaan. Hän menettää malttinsa hyvin herkästi ja käyttäytyy tuolloin väkivaltaisesti sekä itseään että muita kohtaan, saa raivokohtauksia ja kiroilee täysin estoitta. Hänellä on lisäksi kielellisiä vaikeuksia sekä masennusta. Olen halunnut auttaa häntä pois kielteisestä kehästä ja muuttaa hänen käsitystään itsestään, jotta hänen itsetuntonsa vahvistuisi ja koulukuntoisuus paranisi.

Yhteistyötahot: Lapsi, vanhemmat, koulunkäynninohjaaja, koulun muu henkilökunta, terapeutit, lääkäri.

Keinot tilanteen helpottamiseksi:

Vanhempi tuo lapsen päivittäin kouluun ja kertoo aamun tunnelmista. Vanhempi myös hakee lapsen luokan ovelta, jolloin käydään päivän kulku läpi. Kaikki tilanteet kerrotaan, mutta pyritään etsimään aina jotain myönteistä.

Oppiaineissa tehtävät ja tavoitteet on pilkottu erittäin pieniksi, niin että ne on helposti saavutettavissa. Näin joka päivä tulisi onnistumisen kokemuksia.

Lapselle annettu mahdollisuus pitää taukoja luokan takana olevalla sohvalla tai säkkituolissa lepäillen.

Lapsen kanssa valittu rauhoittumispaikka luokasta/koulun tilasta raivokohtausta varten.

Muiden oppilaiden kanssa käyty läpi, että kaikilla oppilailla on omat haasteensa ja asiat, joita koulussa harjoitellaan. Mietitty, miten tukea uutta oppilasta yhdessä: kannustus, oman tilan antaminen.

Palkkiojärjestelmä. Luokassa on jo käytössä yhteisten tähtien kerääminen. Erilaisista hyvistä teoista ja hyvin menneistä asioista kerätään tähtiä luokan taululle sakara kerrallaan. Kun tähtiä on seitsemän, on luokka ansainnut yhdessä tähtipäivän. Tuolloin on luvassa erilaista, mukavaa ohjelmaa. Jokaisella on mahdollisuus ansaita sakara. Kyseinen oppilas saa sakaroita mm. hillitsemällä itsensä kiukun iskiessä. (Positiivisten asioiden huomioiminen jatkuvasti.)

Liikennevalot koko luokalle (violetti - mahtavaa, pinkki - hyvin sujuu, vihreä - kaikki ok, keltainen - mietitäänpäs hetki, oranssi - varoitus ja punainen - voi ei). Kyseisellä oppilaalla lisäksi oma “Ei haittaa”-kortti

Kuvallinen tuki: päiväjärjestys, josta näkee selkeästi, mitä oppiaineita on milloinkin.

Luokkakohtaisen ohjaajan tuki: mahdollisuus tehdä haastavat tehtävät yhdessä ohjaajan kanssa joko luokassa tai rauhallisemmassa tilassa.

Terapeuttien tuki

Tilanne tällä hetkellä:

Oppilas on alkanut luottaa aikuisiin ja luokkatovereihin. Väkivaltaiset tilanteet ovat vähentyneet. Maltti menee edelleen usein, mutta hänen kanssaan voi jo keskustella. Oppilas uskaltaa jo tunnustaa asiat, jotka on tehnyt väärin.

Käsityötunnit ovat vaikeita, mutta niistä on selvitty eriyttämällä työt alaspäin. Äidinkielessä hän on kyennyt tekemään tehtävänsä hermostumatta. Olen voinut jo lisätä tehtävämäärää.

Lapsi lähtee kouluun mielellään ja on saanut uusia ystäviä, joiden kanssa leikit sujuvat myös koulupäivän ulkopuolella.

Myös vanhemmat ovat olleet tyytyväisiä edistymiseen. Ero entiseen on näkynyt myös kotona. Jatkamme yhdessä askel kerrallaan eteenpäin.

# data[].attributes.body
Vauhtia, vallattomuutta ja vaarallisia tilanteita –keinoja muutokseen

Ryhmätöiden koostetta 9.4.2019

Ohjelmia lasten ja nuorten yhteistyölle (lisäilin linkkejä helpottamaan asioiden löytymistä netistä /RP)

-          Fun Friends http://www.asemanlapset.fi/fi/toimintamuotomme/friends

-          Hyvinvoinnin vuosikello
https://www.innokyla.fi/web/hanke2225109/hyvinvoinnin-vuosikello-sosiaalisen-vahvistamisen-toimintamalli-yhteisolliseen-hyvinvointityohon-perusopetuksessa

-          kummi-oppilaat

-          tukioppilaat

-          sun ja mun juttu
https://lastenkeskus.fi/kasvattajan-tueksi-oppimateriaali/piki-ja-sun-ja-mun-juttu/
http://www.pikitoimintamalli.fi/

-          Theraplay
https://thl.fi/fi/web/lastensuojelun-kasikirja/tyomenetelmat-ja-valineet/tyomenetelmat/theraplay-menetelma

-          Eläinlasten elämää
https://www.mielenterveysseura.fi/fi/kirjat/el%C3%A4inlasten-el%C3%A4m%C3%A4%C3%A4-mielenterveystaitoja-p%C3%B6yt%C3%A4teatterin-keinoin

-          mielenterveyden talo
https://www.mielenterveystalo.fi/

-          mieli.fi https://www.mielenterveysseura.fi/fi

-          MLL:N nettivisut https://www.mll.fi/

-          Lapsen mieli
https://www.mielenterveysseura.fi/fi/kirjat/lapsen-mieli-mielenterveystaitoja-varhaiskasvatukseen-ja-neuvolaan

-          ekapeli http://www.lukimat.fi/lukeminen/materiaalit/ekapeli

-          Molla ABC http://nordicedu.com/molla/

-          Möllit-peli
https://viihdevintiot.com/2015/10/13/mollit-on-nokkeluutta-ja-yhteistyota-vaativa-moninpeli-koko-perheelle/

-          ”Ryhmäytyspäivä”

-          yön yli ryhmäytyminen

-          liikkuva koulu https://liikkuvakoulu.fi/

-          vihreä lippu https://vihrealippu.fi/

-          ART http://www.suomenart.com/mika-art-on/

-          Maltti
https://bulletin.nmi.fi/wp-content/uploads/2016/01/Bulletin-4_2015_Katajam%C3%A4ki-ja-Paananen.pdf

-          Etsivä
tarkoitettiinko tätä: https://www.edu.fi/verkko_oppimateriaalit/tunne_etsivat

-          KiVa-koulu / KiPu-koulu (kiusaamiseen puuttuminen) http://www.kivakoulu.fi/
* esim. mallit riitatilanteiden hoitoon
* toimivuus riippuu opettajasta (ammattitaito+herkkyys)
-> on hyötyä

Ympäristön muuttaminen

-          leikit, leikkipaikat -> kaikki leikit ei jatkuvasti saatavilla

-          tilan rajaaminen (selkeys)

-          oppimisympäristö; luokkatila, ryhmä, muut ympäristöt, istumajärjestys -> ei turhia muutoksia

-          lapset osallistamaan muuttamaan oppimisympäristöä

Aistitoimintojen erilaisuuden huomioiminen

-          aistiharjoitus: ”sokea ja opaskoira”, ”miinakentällä”
-> selkeiden ohjeiden antaminen opastettavalle

-          keskitytään yhteen aistiin kerrallaan –harjoituksia

-          meteli!

-          ärsykkeiden määrä

-          erilaiset tavat oppia (kuuntelu, liike, näkö)

-          aistiharjoitus2: kuulo pois ja sovitut merkit esim. kosketus päähän=käänny oikealle

-          kuulosuojaimet kaikkien käytössä

-          oman tilan turvaaminen

-          erilaiset valaistukset

Vuorokausirytmin selkiinnyttäminen

-          nukkuu oikea-aikaisetsi, riittävästi, ilman somea

-          vanhempien tietoisuus vuorokausirytmistä

-          levon tarve

Terveyden hoitaminen

-          terveelliset tämän hetken ”lautasmallin” ateriat

-          hygienia

-          lääkehoitosuunnitelma

-          ergonomia

Liikunta

-          perusarkiliikuntaa päivittäin

-          monipuolista

-          liikunnalla jaksotetaan tekemistä -> keskittyminen

-          toiminnan mahdollistavat tilat

Yhteiset pelisäännöt

-          sääntöjen avaaminen

-          syys-seuraus suhteet

-          kaikilla sama takaseinä -> koti/koulu -> lasten/nuorten osallisuus sääntöihin -> johdonmukaisuus -> positiivinen ohjeistus

-          maalaisjärki sääntöjen soveltamiseen

-          liiallinen byrokratia säännöissä

Työyhteisön voimakeinoja

-          voimana yhteiset pelisäännöt

-          muista huolehtiminen

-          yksin ”kovaa”, yhdessä ”pitkälle”

-          tsemppaus

-          pedagoginen kahvila

-          yhteinen vapaa-aika

-          avoin keskustelu

-          esimiesten esimerkki

-          läsnäoleva esimies

-          vaihdellaan työtehtäviä -> toisen työn arvostus

Huumori ja leikkimielisyys

-          tilannesidonnainen huumorin käyttö -> lapsituntemus!

-          aikuisen mukanaolo

-          höpsöttely sopivassa tilanteessa pitää tunnelmaa rentona ja rohkaisee lapsia kokeilemaan uutta ja kehittymään

Kommunikoinnin kehittäminen

-          ryhmissä (pienemmissä) kertominen

-          kuuntelu
-> lapsen tasolle
-> rauhallisuus

-          selkeät ohjeet

-          kuvat

-          viittomat

-          piirtäminen

-          non-verbaalisen viestinnän tulkitsemisen opettelu ja vahvistaminen

Riittävästi mielekästä toimintaa

-          lukutuokio (rauhallinen hetki)
-> piirtämistä
-> keskittymistä
-> kirjoittamista
-> keskustelua

-          sopiva vaatimustaso

-          vapaus tehdä omia valintoja

-          toiminnallisuutta sopivassa suhteessa

-          palataan perusasioihin

rauhalliseen kohtaamiseen

-          mahdollisuuksien esiintuominen
* kuvat osoittaa, mitä voi tehdä

Visualisointi

-          tietoteknologian hyödyntäminen

-          leikkitaulut

-          matikassa esim. lautaset ja palikat kertotaulujen opettelussa

-          sääntöjen ja ohjeiden kuvittaminen, esim. ruokalassa

-          matikan opettelussa visualisointi erityisen hyödyllistä ja tarpeellista

-          tehtävänanto -> työvaiheet, tarvikkeet

-          youtube-videot aiheeseen liittyen

-          päiväjärjestys

-          läksyt

Sosiaaliset tarinat kuvin ja sanoin

-          tunnekortit

-          ”mielimittari”

-          uudet tilanteet -> ennakointi, jälkipuinti

Piirtäminen tilanteiden selkiinnyttämiseksi

-          syys-seuraus -> tilanteet kuvitettuna

-          kommunikoinnin tukena

-          riitatilanteet

Pysähtymisen taito – rentoutumisen oppiminen

-          stressipallot ym.

-          satuhieronta

-          pallohieronta

-          rentoutusharjoitukset

-          riittävät tauot

-          rajojen vetäminen työn ja vapaan välille

-          turvallinen yhdessäolo ryhmässä

-          kosketus

Tunne-, tietoisuus- ja itsesäätelytaidot

-          tunnekortit

-          zones-menetelmä  http://zonesofregulation.com/index.html

-          liikennevalot

-          peukku

-          ennakointi

-          tunnemittari

-          syy-> mikä auttaa, keino tunteesta ulospääsyyn

-          syyt ja seuraussuhteet, niiden läpikäyminen

-          tunnekuvat

-          piirtämine

-          omien voimavarojen / heikkouksien/ vahvuuksien tunnistaminen

Palkitsevuus

-          palkitaan arvojen/luonteenvahvuuksien mukaan

-          positiivisten sanojen viljely

-          kehu ~”ylikehu” (ikätaso huomioiden)

-          peukku

-          lahjonta J

-          palkkiojärjestelmät

-          oikea vaatimustaso -> tehtävät itsessään palkitsee

Strukturointi

-          sanoittaminen

-          asioiden aistiminen

-          oppilaiden osallisuus strukturointiin

-          kuvallinen päiväjärjestys,

-          kalenteri

-          läksyt

-          konkretia

-          luokkaympäristö

-          tuo turvallisuuutta

Ennakointi

-          kodin ja koulun yhteistyö muuttotilanteissa

-          esim. sijaisuudet

-          sujuva viestintä

-          oppilastuntemus

-          päiväjärjestys

-          oppitunnin rakenne

-          työvaiheet, ajankäyttö

-          pilkotut ohjeet

-          kuvalliset ohjeet

-          uudet tilanteet käydään hyvissä ajoin läpi, pienetkin

-          time timerin käyttö

-          ”ensin –sitten –sen jälkeen”

Myönteisen käyttäytymisen tukeminen

-          itsetunnon tukeminen julkisella kehulla -> lasta kunnioittaen

-          huonon käytöksen huomiotta jättäminen

Sopimukset ja säännöt

-          yhdessä tehdyt säännöt – osallisuus

-          kertaantunut kehu

-          ryhmän yhteiset säännöt, mikä hyväksyttävää käytöstä

-          kuvat

-          tavoite tiedossa!

-          työyhteisön yhteiset säännöt?
* haasteellista
*tilannekohtaisuus

Ohjaajan rooli

-          tasapuolinen

-          oikeudenmukainen

-          tuki ja turva

-          lapsen äänitorvi

-          läheinen suhde oppilaaseen

-          mukaan suunnitteluun

-          tärkeä!

-          luottamussuhde

-          suhde/linkki vanhempiin

-          opettajan ja ohjaajan kemiat kohtaa – ARVOT!

-          kuulee nuoria/lapsia

-          tasa-arvoinen työyhteisössä

-          lapsia varten

-          ohjaajaresurssit vähäiset

-          linkki opettajan ja oppilaan välillä

-          esimerkin näyttäjä

-          lapsen oikeuksien toteutuminen

Konsultoiva ammatti-ihminen

-          psykologi

-          terapeutti

-          kuraattori

-          terveydenhoitaja

-          työnohjaaja

-          toiminnanohjaajat

-          puhe- ja toimintaterapeutit

-          koulusosionomi

-          VEO

-          menetelmäohjaaja

-          erityisopetuksen koordinaattori

-          erityisopettaja

-          sairaalakoulun opettaja

-          erityisopetuksen kollegat

-          toinen luokanope

-          ohjaavat opettajat

-          kommunikaatio-ohjaaja

-          sos.työ (tukihenkilöt ja avustajat)

# data[].attributes.body
Vauhtia, vallattomuutta ja vaarallisia tilanteita

Oppimistehtävä

Niina Pekkala

Rauhoittumishuone Ketunpesä

Työskentelen pienemmä maalaiskoulussa, jossa  on 1.-9.luokka-asteet sekä samassa rakennuksessa esikoulu ja päiväkoti. Koulussamme on paljon (n.28% oppilaista) tukea tarvitsevia oppilaita. Pääosin tuen tarpeet johtuvat käyttätymisen ongelmista ja/tai vaikeista oppimisvaikeuksista.  Tukea tarvitsevat oppilaat ovat kuormittaneet koko kouluyhteisöä viimeisen kahden vuoden ajan, mikä on näkynyt pahimmillaan lukuisina kiinnipitotilanteina joita koulun muut oppilaat ovat joutuneet näkemään. Haastavien tilanteiden jatkumo tulee kestämään vielä useita vuosia, koska tulevissa koulutulokkaissa noin puolet on haastavasti käyttäytyviä. Koulun henkilökunta, vanhemmat ja lapset ovat kaikki väsyneitä tilanteeseen ja siihen tarvitaan muutosta.

Ajatus rahoittumistilasta on lähtenyt alun pitäen lastenpsykiatrian taholta. Sairaalakoulussa oppilailla on käytössä rauhoittumishuone Rauhala,mitä oppilaat ovat ajan myöten oppineet itse hyödyntämään vastuksia kohdatessaan. Tätä ajatusta lähdin virittelemään myös meidän koulullemme. Ensimmäisenä ongelma luonnollisesti tuli tilakysymys: täpötäyteen ahdetussa koulussamme ei ole yhtään tyhjää nurkkausta, johon rauhoittumistilaa voisi ajatella.

Kiersin kouluamme yhdessä rehtorin kanssa ja totesimme, että yksi varastohuone on ainoa mahdollinen tyhjennettävissä oleva tila. Tästä tilasta keskustelimme myös yhden haastavasti käyttäytyvän oppilaan vanhempien kanssa ja he kokivat tilan potentiaaliseksi. Yhdessä koulunkäynninohjaajan ja kiinteistönhoitajan kanssa tyhjensimme varastoa, otimme hyllyt seiniltä pois, niin että tilaan ei oppilaiden korkeudelle jäänyt mitään irtotavaraa tai asiaa, johon voisi itsensä loukata.

Rauhoittumistilan rakentamisessa oli mukana se oppilas, joka mahdollisesti tilaa tulisi eniten tarvitsemaan. Hän sai nimetä tilan ja siitä tuli Ketunpesä. Tilassa ei ole sisustuselementtejä, vain räsymatto lattiassa, pari säkkituolia ja patja. Tilan ajatus on, että oppilas saa kaivautua tilaan rauhoittumaan silloin kun tuntuu, että maltin menettäminen on lähellä. Tilasta ei tarkoituksella tehdä liian viihdyttävää, ettei sitä tule kiusaus käyttää väärin.

Suurimmat haasteet löytyvät koulussamme 2. ja 3.luokan oppilaissa. Näiden luokka-asteiden oppilaiden kanssa kävimme tutustumassa tilaan pienissä ryhmissä ja juttelimme tilassa siitä, kuinka joskus joillakin lapsilla on vaikeus hallita kiukkua ja kuinka tärkeää on löytää painimisen tilalle muita rauhoittumiskeinoja. Kaikki oppilaat ovat joutuneet näkemään kiinnipitotilanteita ja siksi juttelimme samassa yhteydessä siitä kuinka pelottavia ja ikäviä kiinnipitotilanteet ovat niin aikuisille kuin lapsillekin ja rauhoittumishuone on se paikka, millä pyritään ennaltaehkäisemään näitä tilanteita. Keskusteluissa mukana oli myös ne oppilaat, jotka ovat raivareita ajoittain saaneet, mutta heitä ei nostettu sen kummemmin esille porukasta.

Niille oppilaille, joilla on ollut haasteita kiukunhallinnan kanssa otimme käyttöön myös käyttäytymiskortit, joissa oppilaan kanssa yhdessä arvioidaan jokainen oppitunti liikennevaloväreillä. Oppilaan huoltajat sitoutuivat palkitsemaan oppilaat, kun heille riittävä määrä vihreitä palloja korttiin tuli. Oppilaan kanssa myös sovittiin, että rauhoittumishuoneeseen menosta sovitaan ohjaajan tai opettajan kanssa: silloin kun tunteet alkavat kuumenemaan, lapsi ohjataan rauhoittumaan, jos ei hoksaa sinne itse mennä.

Pelkkä rauhoittumishuoneen olemassa olo yhdessä käyttäytyiskorttien kanssa on rauhoittanut tilannetta ja olemme selvinneet lähes kuukauden ilman vakavampia haasteita. Rauhoittumishuone seisoo tyhjillään, mutta sen olemassa olo rauhoittaa lasta. Tulevien koulutulokkaiden kanssa tulemme kiertämään jo kouluun tutustumispäivänä rauhoittumishuoneen läpi ja juttelemme siitä, miksi sellainen on olemassa ja milloin sitä käytetään. Tavoitteena on ehkäistä tulevan syksyn aikana kiinnipitotilanteita ja opettaa lapsille keinoja rauhoittaa itseään.

# data[].attributes.body
Klikkaa oikeasta alareunasta punaista pluspainiketta, jolloin avautuu tekstipohja, johon voit liittää tai kirjoittaa tuotoksesi. Voit lisätä halutessasi kuvia tai linkkejä tekstipohjan alareunasta. Työsi tallentuu automaattisesti alustalle. Pääset muokkaamaan tekstiäsi myöhemminkin. Kirjoita otsikoksi oma nimesi.

# data[].attributes.headline
Batu Lempinen                                                                                                               Työhöni liittyvä tilanne;        

# data[].attributes.subject
Batu Lempinen                                                                                                               Työhöni liittyvä tilanne;        

# data[].attributes.body
1. 7-luokka jossa 23 poikaa ja yksi tyttö.
Pojista 6-8 on vilkkaita tai erittäin vilkkaita ja osa pojista on erityistuen piirissä.
Tyttö joka tuli kesken lukuvuoden ryhmään on erittäin hiljainen ja sulkeutunut.
Tavoitteeni on, että saan oppilaat puhaltamaan yhteen hiileen, kunnioittamaan toisiaan ja sitä kautta luokan  kemia ja yhteistyö paranisi.

2. Luokanvalvojat kyseisiltä 7- luokilta ovat pyytäneet minua josko voisin saada parannusta oppilaiden käyttäytymiseen ja sitä myöten rauhoittamaan tilannetta.
Tilanne on siis haastava.

3.  Suunnitelma on täysin minun osaltani vapaa joten saan käyttää keinoja miten itse näen parhaaksi.
Suunnitelma on toteutettu seuraavalla tavalla;
-oppilaille teetin kyselyn viikon ajalta ma-pe.
a) unen määrä ja laatu
b) aamupala ja ruokailurytmi
c) liikunta
Kyselyssä tuli esille seuraavia asioita,
1a) ne oppilaat jotka menestyivät koulussa nukkuivat 9-10h/yö (45-50h ma-pe).
1b) nämä oppilaat söivät aina aamupalan ja ruokailurytmi toistui - aamupala, välipala, lounas, välipala, päivällinen, iltapala.
1c) nämä oppilaat liikkuivat päivittäin omalla vapaa-ajalla n 1-2h
1d) nämä oppilaat pystyivät keskittymään koulupäivään hyvin.
Käyttäytyminen, oppiminen ja koulumenestys ovat erinomaisella tasolla.

4.  Ne oppilaat jotka eivät menestyneet koulussa nukkuivat 4-5h/yö (20-25h ma-pe).
2b) nämä oppilaat eivät syöneet aamupalaa ja ruokailurytmiä ei ollut
2c) nämä oppilaat eivät liikkuneet vapaa-ajalla
2d) nämä oppilaat eivät pystyneet keskittymään koulupäivään.
Käyttäytyminen ilmeni levottomana olona ja väsymyksenä.
Oppiminen erittäin vaikeaa ja koulumenestys vaatimatonta.
Yksi tärkeä huomio,
-koulussa menestyneet oppilaat nukkuvat keskimäärin 45h/ma-pe
-koulussa menestymättömät oppilaat nukkuvat keskimäärin 25h/ ma-pe
>koulussa menestyneet oppilaat nukkuvat 180h/ kuukausi - ma-pe
>koulussa menestymättömät oppilaat nukkuvat 100h / kuukausi -ma-pe
>>>koulussa menestyneet nukkuvat lukuvuoden aikana 9kk > 1620h
>>>koulussa menestymättömät nukkuvat lukuvuoden aikana 9kk > 900h
>>>>ero on n 720h koulussa menestyneiden hyväksi-ero on valtava !
>>>>>syy - seuraus on nähtävissä.
>>>>> kysely ja em tieto on välitetty oppilaiden vanhemmille.

5.  Ryhmäytymiseen liittyviä harjoitteita olemme tehneet n kahden- kolmen viikon välein 2019.
Harjoitteet ovat olleet erilaisia keskittyen toisen kunnioittamiseen ja epäitsekkyyteen teemalla "kaveria ei jätetä" ja "älä käännä kaverille selkää".

Lopputulema,
-Muutokset ovat näkyneet erittäin positiivisesti oppilaiden käyttäytymisessä.
Toisten kunnioitus oppilaiden kesken ja opettajiin on parantunut monin tavoin.
mm äänenkäyttö on madaltunut, puhekieli on siistiytynyt, katsekontaktin saaminen on luonnollisempaa ja sovitut pelisäännöt ja toimintatavat ovat kaikille selvät.
Tästä on hyvä jatkaa !

Terveisin,
Batu Lempinen
Ranuan vs liikunnan-ja terveystiedon lehtori Yläaste / Lukio
Oppilaskunnan ohjaavaopettaja

# data[].attributes.body
1. Kuvaa työhösi liittyvää tilannetta, johon tahdot muutosta.

2. Kerro konkreettinen ja realistinen suunnitelmasi tilanteen parantamiseksi. Nimeä myös mahdolliset yhteistyökumppanisi, jotka osallistuvat suunnitteluun ja/tai suunnitelman toteutukseen. Kuinka motivoit lasta/nuorta, perhettä ja muuta mahdollista verkostoa yhteistyöhön?

3. Kerro, miten suunnitelmaa on toteutettu ja onko tilanteessa ehkä jo näkyvissä muutoksia.

Käytettävissäsi on sekä tämän koulutuksen materiaalit, että muut hyväksi arvelemasi työtavat.

Yhteenveto ja reflektiot tapahtuvat oman työn seminaarissa viimeisellä kokoontumiskerralla ti 7.5.2019, jolloin työt esitellään muulle ryhmälle.

Siirrä valmis tuotoksesi tälle alustalle 30.4.2019 mennessä. Kirjoita otsikkokenttään oma nimesi. (Huom! Voit halutessasi liittää mukaan myös kuvia ja linkkejä)

Pienetkin askeleet ovat tärkeitä. Tsemppiä kokeiluihin!

Terveisin,
Anna-Kaisa, Maria ja Riikka