# data[].attributes.body
בחרתי באוכלוסיית הקשישים בחרתי בזה כי יש מלא קשישים שהם לבד בתקופה הזאת והם בבתי אבות או בבית שלהם והילדים ונכדים לא יכולים לבוא לבקר אותם ולחלקם אין בכלל משפחה והם לבד והם לא יוצאים מהבית ולא יכולים להיות עצמאים ולקנות ולעשות מה שהם צריכים כמו תרופות בגדים מזון ואפילו רופא והם יכולים להכנס להסגר הזה לחרדות  וטראומה ואף אחד לא ידע על זה בכלל. קשה לי לשמוע שיש קשישים שהם לבד ובזמן האחרון של חלקם הם בלי המשפחה שלהם וחלקם מתים לבד וזה עצוב וקשה גם כלפי המשפחה שלהם.

# data[].attributes.headline
מאיה המבורגר 

# data[].attributes.subject
מאיה המבורגר 

# data[].attributes.body
אני בחרתי בקשישים .

לפי דעתי הקשישים נפגעו הכי הרבה .

מכיוון שאוכלוסיית הקשישים הם בסיכון הכי גבוהה , ובגלל זה הם צריכים לשמור על עצמם יותר מאדם אחר.

וזה אומר לא לראות משפחה ואנשים קרובים , שזה גורם להם לבדידות קשה ודיכאון .

וגם שהם צריכים להתמודד בבושה של לבקש ממשפחה / אנשים קרובים לקנות להם דברים בסיסים כמו אוכל שתיים תרופות וכו ...

וכמובן שיש גם קשישים שאין להם אף אחד ואין להם ממי לבקש עזרה .

מאיה המבורגר

# data[].attributes.headline
שושי ורבקה - בני נוער

# data[].attributes.subject
שושי ורבקה - בני נוער

# data[].attributes.body
אנחנו מרגישות שבני נוער נפגעים מהמצב מכיון שמבחינה לימודית הם לא יודעים איך להתמודד עם המצב ויש כאלה שבוחרים לוותר.

אנחנו חושבות שאחרים מרגישים מאוד עצוב ותסכול וביאוס עם זה מבחינה חברתית או רגשית מכיוון שיש כאלה שתקועים בבית בלי חברים ובלי כלום

ומרגשים שהם מפסידים מלא זמן.

הבני נוער מרגישים שאין להם יכולת לעשות כלום בגלל הקורונה כי זה מונע מהם הכל אם זה בילוים ואם זה חברים וכו ובנוסף הקורונה משבשת להם את הלימודים כי חלק מהבני נוער חושבים שהם לא יצליחו להגיע לבגרות במצב כזה .

# data[].attributes.headline
יובל רצבי - העובדים העצמאיים:

# data[].attributes.subject
יובל רצבי - העובדים העצמאיים:

# data[].attributes.body
1. זה מכעיס שהממשלה לא תומכת ועוזרת מספיק כספית בעסקים הנפגעים. צריך שיותר אנשים יתמכו ויעזרו לעסקים עצמאיים בשביל שהעסק שלהם ימשיך לשרוד את המשבר.

2. העסקים העצמאיים מיואשים כי כבר חצי שנה ויותר אין להם שום פרנסה להביא הבייתה. חלקם נאלצים לסגור את העסק שלהם בגלל המצב, וזה קשה להם לסגור את מפעל חייהם שהשקיעו בו שנים.

3. העצמאיים מרגישים לבד ושהמדינה לא תומכת, וחלק נאלצים למצוא עבודות מזדמנות. ישנם עצמאיים רבים שמפגינים ומנסים לקרוא לשינוי ועזרה מהממשלה.

# data[].attributes.headline
בני נוער. יש בני

# data[].attributes.body
בני נוער.
יש בני נוער שמרגישים בדידות. לא נחווה מה שכולם חוו כמו מסע לפולין, נשף, וכו.. אני חושבת שאנחנו מפספסים הרבה דברים שלא נוכל לחזור אליהם בעתיד. ומבחינה לימודית הם הרבה יותר מתקשים ויתקשו יותר בעתיד בגלל הציונים.

# data[].attributes.body
אני בחרתי באוכלוסיית הקשישים
אני בחרתי באוכלוסיית זאת מכיוון שאני שומע את הצד של סבתא וסבתא שלי שהם לא יצאו מהבית קרוב לארבעה חודשים ושה לא משהו שנראה או נשמע הגיוני את הדברים הבסיסים אנחנו צריכים לעשות בעבורם

# data[].attributes.headline
גאיה רובין: צוותי הרפואה 
אני בחרתי בצוותי הרפואה.
אני מרגישה עצב וביאוס בשבילם.
צוותי הרפואה עובדים 24/7 ומטפלים בחולי קורונה.
זה עבודה מעייפת, ומפחידה.
תחשבו שאנשים שעובדים בבתי חולים ומטפלים בחולי קורונה עובדים מסביב לשעון בלי הפסקה.
יכול להיות שהם לא רואים הרבה את הילדים או את המשפחות שלהם וזה גם מפחיד כי הם יכולים להידבק ולהדביק את בני משפחתם.
בכתבה שקראתי היה רשום שצוותי הרפואה הסכימו לתעד את שעות העבודה הארוכות, את העייפות והשחיקה, המפגש הקרוב עם החולים והמרחק הגדול מהמשפחות. "אני כבר לא מסוגלת יותר", סיפרה אחת מהן בעוד יום מתיש.

# data[].attributes.subject
גאיה רובין: צוותי הרפואה 
אני בחרתי בצוותי הרפואה.
אני מרגישה עצב וביאוס בשבילם.
צוותי הרפואה עובדים 24/7 ומטפלים בחולי קורונה.
זה עבודה מעייפת, ומפחידה.
תחשבו שאנשים שעובדים בבתי חולים ומטפלים בחולי קורונה עובדים מסביב לשעון בלי הפסקה.
יכול להיות שהם לא רואים הרבה את הילדים או את המשפחות שלהם וזה גם מפחיד כי הם יכולים להידבק ולהדביק את בני משפחתם.
בכתבה שקראתי היה רשום שצוותי הרפואה הסכימו לתעד את שעות העבודה הארוכות, את העייפות והשחיקה, המפגש הקרוב עם החולים והמרחק הגדול מהמשפחות. "אני כבר לא מסוגלת יותר", סיפרה אחת מהן בעוד יום מתיש.

# data[].attributes.body
אני בחרתי באוכלוסיית בני הנוער והילדים שבגיל שלנו (16-17) בגלל שהגיל הזה הוא מאוד קריטי לעתיד שלנו כי כל מה שקורה עכשיו בעולם פוגע בבגרויות שלנו וזה פוגע בקבלה שלנו לאוניברסיטאות וככה זה משפיע על העתיד שלנו כאנשים בוגרים.
וגם יש ילדים שלא יכולים לשבת בבית בלי לצאת ולראות חברים או אנשים בכללי ובלי מסגרת מסודרת וסדר יום וזה מאוד פוגע בהם וגם זה מכניס לדיכאון המון ילדים שנם נשארים סגורים בחדר.

# data[].attributes.body
עידן

אוכלוסית הקשישים

אני בחרתי באוכלוסיות הקשישים בגלל שיש מלא קשישים שהם נמצאים היום בודדים לבד בבתים שלהם ואין להם חברה וזה גורם להם לדיכאון חרדות ועוד אוכלוסית הקשישים נמצאת בסיכון מאוד לעומת ילדים וצעירים והם לא יכולים לצאת מהבתים שלהם ולא יכולים לעשות את הסידורים שלהם שהם רגילים לעשות בשגרה הרגילה שלהם כואב מהצד שלי כואב לראות את זה שיש קשישים לבד בבתים שלהם אבל בסופו זו תקופה ארוכה שאנחנו נחזור בסופו של דבר נחזור לשגרה שלנו לאט לאט והמבוגרים יוכלו לראות את הנכדים שלהם ואת המשפחות שלהם ויוכלו לצאת מחוץ לבית

# data[].attributes.headline
פיתוח פתרונות - דרך ארגז הכלים של עולם הקיימות

# data[].attributes.subject
פיתוח פתרונות - דרך ארגז הכלים של עולם הקיימות

# data[].attributes.body
דרך זה - נלמד גם את המקצוע שלנו - דרך עשייה אמיתית בעולם

# data[].attributes.body
אני בחרתי בתעשיית הבידור

אני מרגישה עצב ותסכול מהמדינה שדווקא שהיה צריך אותה היא לא פה לרשות האזרחים שלה וזה לא רק על תעשיית הבידור זה על כלל האוכלוסיה בימים אלה.

לתעשיית הבידור בפרט אין ולא היה מתווה ברור ליציאה מהסגר הראשון וגם מהסגר הזה ותכלס הם כבר לא עובדים שמונה חודשים ואני חושבת שהם עוברים נזק נפשי הרבה יותר חמור מהנזק הכללי.

אבא שלי מנהל אומנים וכרגע הוא כבר לא עובד שמונה חודשים, אנחנו לא רעבים ללחם או משהו כזה חס ושלום אבל החוסר עשיה ותעסוקה מטריפים אותו. עוד לא מעכלים שהוא חוזר הבייתה בשלוש ולא באמצע הלילה אבא שלי אוהב לעבוד כל כך וזה חסר לו מאוד ואני יודעת שגם לשאר החברים שלו מהתעשיה, הם לא רגילים לשבת בבית ולא לעשות שום דבר.

# data[].attributes.body
אני בחרתי באוכלוסיית הקשישים

ההרגשה שלי היא שזה גורם להם לא לצאת ולהסתובב בגלל כל המצב כי ההשפעה שלהם אחרת משל בני הנוער

הם חיים כרגע בידיעה שהם לא יכולים לצאת בכלל ולהיפגש עם מישהו מבני המשפחה

אני לא ראיתי הרבה זמן את סבא שלי וסבתא שלי מכיוון שאני מפחדת עליהם בגלל שהם מאוד חשופים למגפה הזאת

זה קצת קשה לי כל המרחק הזה כי תמיד היינו מאוחדים אבל כולנו לומדים להתמודד עם זה בסופו של דבר ומנסים הכי לשמור על קשר גם אם זה מרחוק

# data[].attributes.body
בחרתי באוכלוסיית הילדים והבני נוער מכיוון שאני מרגישה שבהם מאוד נפגעה הילדות והזמן הלא נשכח שהיה אמור להיות להם אני חושבת שהם איבדו חלק גדול מתקופות שהיו אמורות להיות להם אם זה מבחינה רגשית, מבחינה לימודית, ומבחינה חברתית הדבר היחיד שאני יכולה להגיד להם בשביל לעזור זה להשאר חזקים בשביל שנעבור את זה כמה שיותר מהר

# data[].attributes.body
אני בחרתי באוכלוסיית הקשישים.
אוכלוסיית הקשישים נפגעו המון מהקורונה מכמה סיבות.
סיבה ראשונה היא שבגלל המצב הקשישים לא יכולים לצאת מהבית להתאוורר ולהיפגש עם משפחתם כמו שהתרגלו לפני.
סיבה שנייה היא שהם מפספים את שנותיהם האחרונוצ בסוג של בידוד מהעולם עקב המצב.
מאוד כואב לי לראות את המצב הזה שאנשים מבוגרים לא יכולים להיפגש עם ילדיהם ונכדיהם.
לדוגמה אני אישית לא נפגשתי הרבה זמן עם סבא וסבתא שלי עקב הקורונה מתוך חשש ודאגה כלפיהם, קשה להיות מנותקים מחלק מהמשפחה.
גם לקשישים לא קל לא להתראות עם ילדיהם ונכדיהם שבמצב שלהם הם הכל בחיים.

# data[].attributes.headline
בידוד המבוגרים בצל קורונה 💫 שני בילר💫

# data[].attributes.subject
בידוד המבוגרים בצל קורונה 💫 שני בילר💫

# data[].attributes.body
1.זה גרם לי להרגיש עצוב כי בתקופה הזאת הם צריכים להישאר לבד כדי לא לסכן את עצמם ואת סביבתם

2. לדעתי האחרים מרגישים ביאוס ודאגה  מכיוון שזה מבאס לראות את האנשים הקרובים אלייך תקועים כל היום בבית ולא פוגשים עוד אנשים כדי לדבר עם מישהו למשל יש מבוגרים שאין להם משפחה והם גרים לבד ואין להם אם מי לדבר ומבחינת דאגה אם יש מבוגרים בבידוד זה קשה כי הם נמצאים בקבוצת סיכון ולכן הקרובי משפחה יכולים לדאוג

3.הבן אדם יכול להרגיש לבד כי אם יש לו קרוב משפחה אז הוא לא יכול להתחבק איתו או להיות איתו בימים רגילים   למשל אם האם נמצאת בבידוד הבת או הבן לא יוכלו להיכנס לבית  אם הם יצטרכו  לדבר מבעד לחלון וזה יכול להיות קשה יותר לקשישים כי יש מבוגרים שיכולים לסרב לזלזל ולהמשיך בשגרת היום כי דבר ראשון זה דבר לא קל בשבילהם  ודבר שני הם לא רוצים כי זה לא דבר שגרתי בשבילהם

# data[].attributes.body
בובליל אוכלוסית הבני נוער
לפי דעתי אוכלוסית הבני נוער אכלו אותה הכי הרגה כי זה שנים שלא חוזרות על עצמם וכל שנה היא משמעותית ושונה מהשניה לא כמו שאתה בן 30 40 שנה זה שנה ובתכלס הם נראות רוס הזמן אותו דבר כאן כל שנה היא באמת מפתחת אותנו בצורה חברתית רגשית ובאמת בכל הבחינות זה לפי דעתי בעיה מאוד גדולה שאנחנו מפספסים את השנים האלה וזה ירגיש כאילו יש חוסר

# data[].attributes.headline
התשובות שלכם - מה המצב שלי?

# data[].attributes.subject
התשובות שלכם - מה המצב שלי?

# data[].attributes.body
הכנסו אל הקישור שמרכז את התשובות שלכם:
מה התוצאה שהפתיעה אתכם ביותר?
https://docs.google.com/forms/d/1FNONWoiD48fgLnC8Sz8hmMjxM7hjVuoov7327ORT0o0/edit#responses

# data[].attributes.body
התאמה בין פרויקטים שנעשו לבין הצורך שבאו לענות עליו

# data[].attributes.headline
שלב 1: להרגיש

# data[].attributes.subject
שלב 1: להרגיש

# data[].attributes.attachment_link.title
להרגיש_אתגרים מהכורסה

# data[].attributes.headline
יוצרים שינוי - אתגרים מהכורסה

# data[].attributes.subject
יוצרים שינוי - אתגרים מהכורסה