# data[].attributes.attachment_link.description
VideoLink lets you share videos on YouTube easily, without distracting third-party content or advertisements.

# data[].attributes.body
The Whole History of the Earth and Life 【Finished Edition】

Video pikkus on 1 h 5 min 44 s

# data[].attributes.attachment_link.title
The Whole History of the Earth and Life 【Finished Edition】

# data[].attributes.attachment_link.description
VideoLink lets you share videos on YouTube easily, without distracting third-party content or advertisements.

# data[].attributes.attachment_link.description
Aidu karjääri helesinine vesi Loodusõpetus 1.Eesti jõed Eesti jõed esitlus Eesti jõed- veebiraamat Eesti vesikonnad-kaart Eesti jõed ja...

# data[].attributes.attachment_link.title
Nature Soundmap - Hear the world like never before

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
"Meie säilmed on 50 miljoni aasta pärast suuresti erodeerunud. [...] Eeskätt jäävad meid meenutama hoopis ookeanikalade massväljasuremine, lämmastikureostuse jäljed ja võib-olla ka fossiliseerunud mikroplast."

Inimkonda ei jää mälestama Leonardo da Vinci sketšid, Beethoveni sonaadid ega isegi inimeste marmorist hauad. "Meie säilmed on 50 miljoni aasta pärast suuresti erodeerunud. Veidral kombel on võimalus lehma- või seafossiilide leidmiseks oluliselt suurem. Eeskätt jäävad meid meenutama hoopis ookeanikalade massväljasuremine, lämmastikureostuse jäljed ja võib-olla ka fossiliseerunud mikroplast," sõnas rahvusvahelise geoteaduste liidu antropotseeni töörühma sekretär Colin Waters.
Geoloogilised eripärad
Geoloogilist ajaskaalat on raske hoomata. Kui võrrelda planeedi tervet ajalugu maratoniga, jääks esimene tuumapommi katsetus 0,6 millimeetri taha. Esimese püramiidi ehitustööde nägemiseks tuleks teha 4,5 sentimeetri pikkune tibusamm ja nüüdisaegse inimese enda sünni leiab vähem kui kolme meetri kauguselt.

Ainult paar sammu edasi astudes on planeet juba tundmatuseni muutunud. Vahepeal mööduv jääaeg kustutab buldoseerina suure osa inimeste loodud tehiskeskkonnast. Apple'i titaankorpusega sülearvutid hakkavad korrodeeruma juba ammu enne seda.

Kuigi filigraansed kultuurinähtused võivad kaduda juba 100 000 aasta pärast, saab nobelist Paul Crutzeni sajandivahetusel väljakäidud ideed antropotseenist kui uuest ajastust hõlpsalt toetada. Inimkonna tekitatavad muutuste ulatus keskkonnas on enneolematu.

Igal aastal paiskub inimtegevuse tõttu õhku sada korda rohkem CO2, kui jõuavad eritada kõik maailma vulkaanid. Metaani hulk atmosfääris kasvab võrreldavas tempos. Lämmastikutsüklis pole olnud sedavõrd ulatuslikke häiringuid viimased 2,5 miljardit aastat.

"Nähtavad muutused on kiiremad kui vähemalt viimase 65 miljoni aasta jooksul. Peame kvantifitseerima neid lihtsalt teisiti, kui geoloogidena harjunud oleme."

Waters on üritanud koos antropotseeni töörühmaga inimeste ajastut määratleda alates 2009. aastast. "Tänapäeva elutempoga arvestades saab öelda, et tegutseme ise geoloogilistel ajaskaaladel. See ei võta nii kaua sellepärast, et meil poleks midagi, mida aluseks võtta. Vastupidi, nähtavad muutused on kiiremad kui vähemalt viimase 65 miljoni aasta jooksul. Peame kvantifitseerima neid lihtsalt teisiti, kui geoloogidena harjunud oleme. Tahame olla kindlad, et seda õigesti teeme," laiendas Leicesteri Ülikooli auprofessor.
Uus ajastu?
Geoloogide kogukond pole olnud antropotseeni eraldiseisva ajaüksusena määratlemise vajalikkuses sugugi ühel nõul. Kümnete miljonite aastate pärast ei pruugi olla terve viimase jääaja järgse ajastu ladestik paksem kui mõnikümmend sentimeetrit ja inimeste ajastule vastata meresügavustes vaid paari millimeetri paksune settekiht. Seda võiksid häirida kasvõi laguussid, traalvõrku kasutavatest kaluritest rääkimata. Ajastust möödunud aja isegi saja aasta täpsusega määramine võib osutuda seega tõsiseks väljakutseks.

Liiatigi nimetatakse mitmeid tormilisemaid ajavahemikke planeedi ajaloos praegu sündmusteks, mitte eraldi ajastuteks. Näiteks paiskus 55 miljoni aasta eest 5000 aasta jooksul õhku 5000 gigatonni süsiniku. Planeedi temperatuur kerkis paleotseeni-eotseeni termaalse maksimumi ajal 5-8 °C kraadi ja langes eelnevale tasemele alles 150 000 aasta pärast. Umbes 94 miljoni aasta eest võis kriidiajastu anoksilise sündmuse ajal langeda ookeanide hapnikutase poole võrra ja CO2 tase kerkida praegusest kuus korda kõrgemaks. Järgnenud väljasuremine kestis pool miljonit aastat.

Kui antropotseen on aga tõesti eraldi ajastu, kas see algas esimese põllu rajamise, tööstusrevolutsiooni või aatompommi plahvatusega? Kas sellel on tõesti vahet?

Mõttekohtadele vaatamata otsustas komitee möödunud aprillis toimunud kohtumisel antropotseeni määratlemisega jätkata. Siduval hääletusel toetas 34 liikmest 29 seisukohta, et inimkond on jätnud planeedil kustumatu geoloogilise jälje. Kokkuleppeliseks antropotseeni algusajaks määrati 20. sajandi keskpaik.

Hääletusele järgnevalt on teadlased üle kogu maailma otsinud järvesetetest, merepõhjast ja teistest keskkondadest omavahel kokkulangevaid füüsikalisi ning keemilisi muudatusi. Kui inimkond väärib omaette ajastut, peab nägema selle algusest märke tervel planeedil.
Kuldne signaal
Laias laastus saab jagada inimeste jäetavad jäljed kaheks: uudsed ja pikaajalised. Esimeste hulka kuuluvad näiteks tehnofossiilid ehk tehismaterjalid. "Sama hästi võiks ilmuda Maale äkitselt terve hulk uusi liike, umbes nagu dinosauruste väljasuremise järel," sõnas Colin Waters.

Näiteks toodetakse plasti viimastel aastatel rohkem kui 300 miljonit tonni ehk ligikaudu sama palju, kui on kõigi Maal elavate inimeste kogumass. Teise maailmasõja järel peamiseks ehitusmaterjaliks saanud tsementi valmistati viimase aasta jooksul enam kui 25 000 miljonit tonni. Samas tempos on kasvanud alumiiniumi tootmine - metalli sulatakse igal aastal umbes 500 miljonit tonni.

Teiste signaalide võlu avaldub pikemas vaates. "Võime võrrelda CO2 ja metaani hulka atmosfääris isegi miljoni aasta taguse ajaga. Erinevalt uutest materjalidest saame seeläbi aimu muutuste ulatusest. Näiteks on kerkinud süsihappegaasi tase 120 korda kiiremini kui holotseeni ajal ja juba seda pidasid geoloogid väga äkiliseks sündmuseks," viitas Waters.

Võreldavalt kiire muutusena leidub metaani õhus kaks korda rohkem kui 150 aasta eest. Väetiste mõjul on kahekordistunud muldades leiduva fosfori ja lämmastiku tase. Selge jälje on jätnud maailmale radioaktiivsete isotoopide näol ka tuumakatsetused.

"Kuni komisjoni liikmed ei näe {...] setetes või jääpuursüdamikes mingit kindlat füüsikalist signaali, ei leia antropotseen ilmselt ametliku uue ajastuna heakskiitu."

Kuigi muutuste olemasolu ja ulatuse üle vaidlevad vähesed, pole formaalselt antropotseeni eraldi ajastuks kuulutamine siiski niivõrd lihtne. "Kuni komisjoni liikmed ei näe maailma eri piirkondade setetes või jääpuursüdamikes mingit kindlat füüsikalist signaali, ei leia antropotseen ilmselt ametliku uue ajastuna heakskiitu," sõnas professor. Mitte keegi ei tea päris täpselt, kui kaua säilib maismaal inimtekkeline settekiht või mis jääb järgi tehnofossiilidest kümne miljoni aasta pärast.

Võtmerolli hakkab antropotseeni määratlemisel mängima ilmselt raskemetallide, süsiniku teisendi C-13 hulga hüppeline tõus setetes ja atmosfääris ning tuumakatsetustel õhku paiskunud radioaktiivsed isotoobid. Neist viimaste kaudu saaks kitsendada järgnevatel aastasadadel inimeste ajastu algust paljude arvates kõige paremini.

"Meile ei lubata ilmselt seda luksust, et saame jätta endale algusaja määratlemisel 99-aastase eksimisruumi. Selles mõttes oleks hea väga aluseliste või soolajärvede uurimine, sest seal jäädvustub atmosfääri jõudnud saaste nagu radioaktiivne sade kõige kiiremini," ütles professor.

Samas koordineerib ta ka näiteks Šveitsi raba, Põhja-Itaalia koopasetete, Antarktika jääpuursüdamiku ning Austraalia korallrahude uurimist. Lisaks süsinikupõhisele saastele, tahmale ja mikroplastile plaanitakse määrata ka näiteks süsinik-14 ja plutoonium-239 suhtelist sisaldust.

"Kui saame öelda, et minu vanavanemad sündisid teisel ajastul kui mina, siis ütleb see midagi selle kohta, mida me oleme planeediga teinud."

Parimal juhul langevad kõik signaalid teise maailmasõja lõpule järgnenud kümnendisse. Sadade tuhandete aastate möödudes muutub radioaktiivsete ühendite jälg üha vaevumärgatavamaks. Kauges tulevikus peaksid nüüdisinimeste järeltulijad või mõne uue mõistusliku liigi geoloogid võtma appi teised markerid.

Antropotseeni töörühm plaanib esitleda kogutud tõendusmaterjali uue ajastu alguse kohta 2021. aastal. Sisulises mõttes maailmasõjajärgse perioodi kohta täiendava mõiste lisamine geoloogide igapäevatööd ei muudaks. Hoopis olulisem oleks Watersi hinnangul antropotseeni uueks ajastuks tunnistamine laiema avalikkuse jaoks.

"Kui saame öelda, et minu vanavanemad sündisid teisel ajastul kui mina, siis ütleb see midagi selle kohta, mida me oleme planeediga teinud. Ma ei anna sellele hinnangut. See on lihtsalt juhtunud. Oletan, et sellist vau-efekti ei näeks, kui lepime kokku, et uus ajastu algas juba 150 või 1000 aastat tagasi,'' sõnas Waters.

Keskkonnakuu raames linastub ETV-2s neljapäeval, 21. mail kell 20.05 film "Antropotseen - inimese ajajärk". Jennifer Baichwali, Nicholas de Pencieri ja Edward Burtynsky dokumentaalfilm viib vaataja 20 riiki kuuel mandril, otsides eriti muljetavaldavaid märke inimese pöördumatust ümberkujundustööst oma koduplaneedil. Film on viimane triloogiast, kuhu kuuluvad veel "Tööstuslikud maastikud" (2006) ja "Vesimärk"(2013).

# data[].attributes.attachment_link.title
Antropotseen - inimkonda jäävad mälestama massväljasuremise jäljed

# data[].attributes.attachment_link.description
"Meie säilmed on 50 miljoni aasta pärast suuresti erodeerunud. [...] Eeskätt jäävad meid meenutama hoopis ookeanikalade massväljasuremine, lämmastikureostuse jäljed ja võib-olla ka fossiliseerunud mikroplast." Inimkonda ei jää mälestama Leonardo da Vinci sketšid, Beethoveni sonaadid ega isegi inimeste marmorist hauad. "Meie säilmed on 50 miljoni aasta pärast suuresti erodeerunud.

# data[].attributes.body
Video on inglise keeles
Pikkus 10 min 10 sek

# data[].attributes.attachment_link.title
Why Did The North Pole Move Away From Canada?

# data[].attributes.attachment_link.title
Earth's Moon 3D Model | NASA Solar System Exploration

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Backyard astrophotographer Andrew McCarthy is always pushing his work to new heights and his latest photo, titled All Terminator, is no exception. This high-definition image of the moon is like no other, so it should come as no surprise that McCarthy devoted weeks to its creation. Thanks to his dedication, every nook and crater is highlighted in this spectacular view of the moon and its lunar surface.

So how did it all come together? In order to get the perfect blend of light and shadow, McCarthy spent two weeks photographing the waxing moon. These images were then sliced and blended together for this final look at the moon. To fulfill his creative vision of a photograph where it would be possible to see the texture of the moon's entire surface, it took a lot of patience.

McCarthy wanted to get enough slices of the lunar terminator in order to create the texture he was after. This is why he needed to continually take photos while the moon was waxing. So what is a lunar terminator and why is it important? We're all familiar with images of the moon half in shadow and half in light. The lunar terminator is the line between light and dark and, within this area, it's much easier to discern features like craters. The reason the moon's surface is more visually legible in this area is thanks to shadows. As the Sun is nearer to the horizon in the terminator, it causes long shadows, which give the surface its three-dimensional appearance.

With this in mind, McCarthy was tenacious enough to attempt the project-no easy feat considering that every day the moon changes position slightly. In order to seam together the 12 photos used in the final image, the astrophotographer mapped the individual photos to a sphere and adjusted them manually. While McCarthy describes the work as "exhausting," we'd say the final product is well worth it.

These close-up details of the moon show the incredible texture photographer Andrew McCarthy was able to draw out of the lunar surface.

The astrophotographer spent two weeks photographing the waxing moon to create the composite image.

My Modern Met granted permission to feature photos by Andrew McCarthy.

Related Articles:

# data[].attributes.attachment_link.title
This HD Photo Gives Us an Extremely Detailed Look at Hundreds of Craters on the Moon

# data[].attributes.attachment_link.description
Backyard astrophotographer Andrew McCarthy is always pushing his work to new heights and his latest photo, titled All Terminator, is no exception. This high-definition image of the moon is like no other, so it should come as no surprise that McCarthy devoted weeks to its creation.

# data[].attributes.body
Astronomy Simulations
NASA Photo of the Day
NASA Public Channel

# data[].attributes.attachment_link.description
Simulations and animations for astronomy. Seasons simulator, Lunar phases simulator... Provides NASA HD Photo of the Day, Save photos to Google Drive directly.

# data[].attributes.headline
Kui sa oled haige ... Mida võib teha üks aevastus?

# data[].attributes.subject
Kui sa oled haige ... Mida võib teha üks aevastus?

# data[].attributes.body
YouTube'i kasutaja:
Science Insider

# data[].attributes.body
Video kestab 2 min 20 s

# data[].attributes.body
Energia avastuskeskus
Video kestab 15 min 39 s

# data[].attributes.headline
Video selgitab, kui lihtsalt viirused levivad!

# data[].attributes.subject
Video selgitab, kui lihtsalt viirused levivad!

# data[].attributes.body
Miks on tähtis oma käsi hoolikalt pesta?
Autor:
YouTube kasutaja Mark Rober

# data[].attributes.body
Tartu Observatooriumi direktor, füüsik Anu Reinart selgitab, miks tundub taevas meile sinine.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Selles pealt näha lihtsas küsimuses on tegelikult koos mitu erinevat küsimust. Ja vaadake korra aknast välja- kas taevas on üldse sinine? Selleks, et aru saada, mis värvi on taevas, tuleb laias laastus mõelda kahele erinevale küsimusele. Esiteks, kuidas valgus atmosfääris ja õhus levib? Teiseks, kuidas inimene näeb?

Maad ümbritsevas õhukihis, atmosfääris, levib valgus ja põrkub, neeldub, seal olevatelt osakestelt. Atmosfäär koosneb peamiselt lämmastikust ja hapnikust, aga selles on ka palju muid erinevaid elemente- osooni, tahma, muid saasteaineid. Kõik need osakesed on erineva suurusega. See milline valgus neeldub või hajub sõltub nende osakeste keemilisest koostisest. Sellest tulenevalt on ka kiirgus, mis inimeseni jõuab mõnevõrra erinev võrreldes sellega kuidas päike selle kiirguse on välja kiiranud.

See kuidas inimene seda näeb, sõltub sellest milline on inimese nägemise füsioloogiline protsess. Inimesed tajuvad valgust värvidena. Kui võtame elektromagnetkiirguse skaala, siis see osa, mida inimene värvina näeb on väga kitsas. Selle lainepikkus on 380-720 nanomeetrit. Lühemaid lainepikkusi me tajume kas ultraviolettkiirgusena, mis võib meie nahka kõrvetada, või siis sinaka valgusena. Pikemaid tajume me punaka valgusena ja kui need on päris pikad, siis tajume ka soojusena. Valdavat osa elektromagnetkiirgusest inimene üldse ei taju ning seda saab ainult aparaadiga mõõta.

Aga see väike ja kitsas osa, mida me näeme valgusena- tõepoolest kui atmosfäär on hästi puhas ja seal pole mingeid saasteaine osakesi ning pole ka eriti palju veeauru ega jääkristalle, mis moodustavad vihmapilvi, siis me näeme lühikese lainepikkusega kiirgust, mis on hajunud ja see näib inimsilmale sinine. Niipea kui atmosfääris on veeauru või rohkesti jääkristalle, siis näeme taevas valgeid pilvi, sest need suuremad osakesed hajutavad kogu nähtava valguse spektri.

# data[].attributes.attachment_link.title
VIDEO | Teadlane selgitab: miks on taevas sinine?

# data[].attributes.attachment_link.description
Selles pealt näha lihtsas küsimuses on tegelikult koos mitu erinevat küsimust. Ja vaadake korra aknast välja- kas taevas on üldse sinine? Selleks, et aru saada, mis värvi on taevas, tuleb laias laastus mõelda kahele erinevale küsimusele. Esiteks, kuidas valgus atmosfääris ja õhus levib? Teiseks, kuidas inimene näeb?

# data[].attributes.attachment_link.title
Incredible Animation Shows How Humans Evolved From Early Life

# data[].attributes.attachment_link.title
Comparing Microorganism Size Under the Microscope

# data[].attributes.body
Video pikkus: 6 min 29
Christopher Scotese

# data[].attributes.attachment_link.title
Plate tectonics, Paleogeography, & Ice Ages (dual hemispheres)

# data[].attributes.body
Introduction to Volcanoes

# data[].attributes.body
Youtube'i kasutaja:
kertkaevats

# data[].attributes.body
9.juuli 2015 Ida-Virumaal
Video pikkus 1. 29 s
Autor Tiit Hunt

# data[].attributes.body
Video pikkus 5 min 58 s
Autor: André Hedinger

# data[].attributes.body
Video pikkus 1 min 58 s
Autor: Youtube'i kasutaja
MrSammi80

# data[].attributes.body
Video pikkus 5 min 18 s
Autor: Youtube'i kasutaja
MrSammi80

# data[].attributes.body
Video pärineb
Tarmo Mikussaar'e  youtube'i kontolt

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kuigi planeet võib päevade ja aastate vältel nii tiirelda kui pöörelda, osutab telg 24,5-kraadise nurga all kinnistähtede suhtes alati samas suunas, kui mitte arvestada tuhandete aastate vältel aegamööda toimuvat võbelemist. Nõnda on igal aastal vaid kaks hetke, mil ei osuta see vähemalgi määral Päikese suunas ega sellest eemale, mis aitab defineerida ka kevade ja sügise algust, vahendab LiveScience.

Orbiidi kaldenurga võbelemise ehk pretsessiooni tõttu jõuab aga suvi ehk hetk, mil Maa telg osutab otse Päikese suunas, kätte järjest kiiremini. Samal põhjusel muutub sügis talve arvelt järjest pikemaks. Kui sellel aastal kestab suvi 93,65 ja kevad 92,76 päeva ning sügis ja talv vastavalt 89,84 ja 88,99 päeva, siis aastaks 3000 pikeneb suvi arvutuste kohaselt 93,92 päevani. Kevad ja talv kestavad neljanda aastatuhande hakul vastavalt 91,97 ja 88,74 päevani, mil sügis on pikenenud 90,61 päevani. Kevad hakkab taas pikenema alles aastal 8680, olles eelnevalt lühenenud 88,5 päevani,

Aastaaegade pikkust mõjutab Maa orbiit. Erinevalt keskaegsetest arusaamadest ei meenuta see ideaalset ringi, vaid on kergelt välja venitatud. Päikesele kõige lähemas punktis asub planeet tähest umbes viie miljoni kilomeetri võrra lähemal kui kõige kaugemas. Kaugusest lähtuvalt muutub ka Maa liikumiskiirus. Mida kiiremini planeet liigub, seda kiiremini telje orientatsiooni alusel defineeritud aastaajad lõppevad.

Kui sellel aastal jõudis Maa periheeli 4. jaanuaril, siis aastal 4000 juhtub see 7. veebruaril, mis kiirendab omakorda ka näiteks kevade lühenemist. Tavainimeste jaoks on muutused siiski liiga väikesed, et neid oma eluajal üleüldse märgata.

Toimetaja: Jaan-Juhan Oidermaa

# data[].attributes.attachment_link.description
Kevade algus ega lõpp pole valitud juhuslikult. Aastaaeg lõppeb täpselt hetkel, kui Maa telg on suunatud otse Päikesest eemale. Planeedi kaldenurga aeglane, kuid järjepidev muutumine tähendab aga, et kevad muutub järgnevate aastatuhandete vältel järjest lühemaks. Igal aastal võib arvestada 30- kuni 60-sekundilise lühenemisega.

# data[].attributes.body
YouTube

# data[].attributes.attachment_link.description
Enjoy the videos and music you love, upload original content, and share it all with friends, family, and the world on YouTube.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Maa kliima kujunemisel mängivad olulist rolli ka kosmoloogilised tegurid, mille avastas Serbia matemaatik ja ehitusinsener Milutin Milankovič. Milankoviči teooria, nagu seda tänapäeval nimetatakse, koosneb kolmest muutujast - Maa orbiidi elliptilisus, Maa telje kaldenurk ning Maa pretsessioon.

Maa välispind saab oma energia meile lähimalt tähelt Päikeselt kiirguse kaudu. Päikesekiirgust iseloomustab solaarkonstaant mille väärtus on keskmiselt 1366 W/m² - st. iga ruutmeeter päikesekiirtega risti olevat pinda väljaspool atmosfääri Maa orbiidil saab

Päikeselt aasta keskmisena 1366 W energiat. Kuid mitte kõik kohad Maa pinnal ei saa sama palju energiat - kõige enam energiat saavad ekvaatoril ja selle lähedal paiknevad paigad, kõige vähem aga poolused, seda eriti polaarööl.

Maa orbiidi elliptilisusest tulenevalt kõigub Maani jõudev energiavoog ka aastasiseselt - kõige väiksem on see afeelis (Maa orbiidi Päikesest kaugeimas punktis) ja kõige suurem periheelis (lähimas punktis), energiavoo erinevus afeelis ja periheelis on 7%.

Maa orbiidi kuju varieerub nullekstsentrilisest kergelt ekstsentriliseni. Suure elliptilisuse korral on energiavoo erinevus afeelis ja periheelis suurem, kui vähese elliptilisuse puhul. Kui Maa orbiit on saavutanud oma maksimumaalse ekstsentrilisuse, erineb afeelis ja periheelis Maale jõudva energivoo hulk 20 - 30%. Maa orbiidi elliptilisuse muutumine on tsükliline ning üks tsükkel kestab ligi 100 000 aastat.

Milankoviči teine tsükkel käsitleb Maa telje kaldenurka ja selle tsüklilist muutust 42 000 aasta jooksul. Selle aja jooksul varieerub Maa telje kaldenurk 21,8° ja 24,4° vahel, milles sõltub kuhu enamik energivoost langeb. Suurema kaldenurga korral on suved soojemad ning talved külmemad, seda eriti suurematel laiuskraadidel.

Kaldenurga vähenemisel temperatuurid ühtlustuvad ning jahedad suvetemperatuurid ei ole võimelised eelmise talve lund sulatama. Lume ja jää akumuleerumisel tekivad jääkilbid, mis laienevad ning lõpuks katavad suure osa maismaast.

Jäämassi suurenemisel langevad nii temperatuurid kui ka maailmamere tase - eelmisel jääajal oli maailmamere tase 6 meetrit madalam kui tänapäeval. Samuti suureneb jääkilbi kasvuga ka albeedo. Seega väheneb Maale java energia hulk, sest üha suurem osa peegeldatakse tagasi kosmosesse. Praegu on Maa telje kaldenurk 23,44° ning vähenemas.

Maa pretsessioon, mille jooksul Maa pöörlemistelg teeb tiiru ümber kujuteldava ringjoone* on ka kõige lühema kestusega - ühe tsükli kestus on kõigest 26 000 aastat.

Pretsessiooni nihutab periheeli ja afeeli kuupäevasid edasi iga 70 aasta jooksul ühe päeva võrra. Nii on 13 000 aasta pärast Maa Päikesele kõige lähemal juulis praeguse jaanuari asemel, muutes nii hooajalised erinevused intensiivsemaks põhjapoolkeral ning nõrgendades neid lõunapoolkeral. Hooaegade intensiivistumine tähendab külmemaid talvesid ning soojemaid suvesid, vastupidine protsess aga pehmemaid temperatuure nii suvel kui ka talvel.

Milankoviči tsüklid ei seleta täielikult jääaegade tekkimise põhjusi. Olulist rolli mängivad ka atmosfääri olek (kasvuhoonegaaside, teiste gaaside ja aerosoolikontsentratsioonid), vulkaaniline ja laamtektooniline tegevus, meteoriidid, solaarkonstant.

Päike

Päikeselt Maale jõudva energia koguhulk sõltub 11 aastasest päikeseplekkide tsüklist. Selle 11 aastase perioodi jooksul kõigub Maale jõudva energia koguhulk 0,1%.[1] 11aastase tsükli jooksul muutub päikeseplekkide intensiivsus ning sagedus, kuid nende pikaajaline mõju Maa kliimale ei ole piisavalt suur, et seletada viimase sajandi jooksul asset leidnud soojenemist.[2]

Veelgi enam, Maa temperatuur on jätkanud tõusu vaatamata päikeseplekkide vähenenud aktiivsusele viimastel aastatel.[3]

Päikeseplekkidest tingitud temperatuurimuutus võib ainult võimendada temperatuurianomaaliat, kuid ei seleta seda täielikult. IPCC hinnangul on Päikese soojendav mõju vaid 0,12 W/m² kusjuures ainuüksi süsinikdioksiidi mõju on sellest rohkem kui 13 korda suurem olles 1,66 W/m² [4].

* Selle aja jooksul moodustab Maa pöörlemistelg kujuteldava liivakellasarnase kujundi. Praegu on Maa telje põhjasiht suunatud Põhjanaela suunas (sellest ka Põhjanaela nimi), kuid ringjoonelise liikumise käigus see muutub, vastavalt muutub ka lõunatelje siht. Tsükli lõpuks jõuab telje siht tagasi Põhjanaela juurde.

Viited:

1. NASA Goddard Institute for Space Studies: " Link Between Sola Cycle and Climate is Blowin' in the Wind", 08.04.1999, saadud: 16.03.2008
2. P. Foukal, C. Fröhlich, H. Spruit ja T. M. L. Wigley: " Variations in solar luminosity and their effect on the Earth's climate", Nature 443, 161-166 (14.09.2006), saadud: 16.03.2008
3. Black, Richard: "' No Sun link' to climate change", BBC News 10.07.2007, saadud: 16.03.2008
4. Joonis SPM-2: Radiative Forcing Components, lk.16, IPCC: "Climate Change 2007: Working Group I: The Physical Science Basis. Summary for Policymakers", 2007

Avaldatud tekst on kolmas osa Kristjan Velbri raamatust: "Globaalne soojenemine ja kliimamuutused".

Kristjan Velbri blogi asub aadressil: maakond.blogspot.com
Loe teisi Kristjan Velbri kirjutisi:
1. KRISTJAN VELBRI: Globaalne soojenemine ja kliimamuutused 2. KRISTJAN VELBRI: Kasvuhooneefekt ja kasvuhoonegaasid 3. KRISTJAN VELBRI: Maavälised tegurid kliima kujunemisel 4. KRISTJAN VELBRI: Kasvuhoonegaaside emiteerijad 5. KRISTJAN VELBRI: Süsisniku ringlus 6. KRISTJAN VELBRI: Temperatuuri mõõtmine ja arvutamine 7. KRISTJAN VELBRI: Kliimamudelid 8. KRISTJAN VELBRI: Temperatuur ja sademed 9. KRISTJAN VELBRI: Tormid ja ekstreemne ilm 10. KRISTJAN VELBRI: Maailmamere veetaseme tõus ja ookeanide hapestumine 11. KRISTJAN VELBRI: Liustikud ja polaaralad 12. KRISTJAN VELBRI: Veemasside liikumine 13. KRISTJAN VELBRI: Ökosüsteemid ja põllumajandus 14. KRISTJAN VELBRI: Amazonase vihmamets
Kui sulle see lugu meeldis, siis toeta sõltumatut rohelist meediat Anneta

# data[].attributes.attachment_link.description
Maa kliima kujunemisel mängivad olulist rolli ka kosmoloogilised tegurid, mille avastas Serbia matemaatik ja ehitusinsener Milutin Milankovič. Milankoviči teooria, nagu seda tänapäeval nimetatakse, koosneb kolmest muutujast - Maa orbiidi elliptilisus, Maa telje kaldenurk ning Maa pretsessioon. Maa välispind saab oma energia meile lähimalt tähelt Päikeselt kiirguse kaudu.

# data[].attributes.headline
Artikkel.                    Maa magnetpoolused läbi aja.

# data[].attributes.subject
Artikkel.                    Maa magnetpoolused läbi aja.

# data[].attributes.body
Interaktiivne joonis

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Viimased andmed näitavad, et Maa magnetpõhjapoolus on nihkumas ülikiirelt Põhja-Venemaa poole. Värske magnetpooluste nihet kujutav mudel näitab, et see liigub aastas koguni 55 kilomeetrit ja on praeguseks ületanud nullmeridiaani.

Vaatamata sellele, et põhjapoolkeral oleva magnetpooluse nihe on märkimisväärselt kiirenenud, ei ole Maa välistuumas oleva raua mõjul muutuva magnetvälja ja selle pooluste muutumine midagi ennekuulmatut. Protsessi on tagasiulatuvalt mudeldatud aastasadade tagusesse aega ning on teada, et pooluste asukohad on aja jooksul märkimisväärselt muutunud.

Teadlaste hinnangul jätkab magnetiline põhjapoolus liikumist, kuid aja jooksul aeglustub see protsess ja aastas hakkab poolus tulevikus liikuma vaid umbes 40 kilomeetri võrra. Praeguste prognooside kohaselt nihkub poolus kokku Siberi suunas veel umbes 500 kilomeetri võrra.
Vaata interaktiivselt jooniselt, kuidas magnetpooluste asukohad ajas liikunud on ja kus need praegu asuvad!

# data[].attributes.attachment_link.title
GRAAFIKA | Vaata, kuidas Maa magnetpoolused aja jooksul nihkunud on!

# data[].attributes.attachment_link.description
Viimased andmed näitavad, et Maa magnetpõhjapoolus on nihkumas ülikiirelt Põhja-Venemaa poole. Värske magnetpooluste nihet kujutav mudel näitab, et see liigub aastas koguni 55 kilomeetrit ja on praeguseks ületanud nullmeridiaani. Vaatamata sellele, et põhjapoolkeral oleva magnetpooluse nihe on märkimisväärselt kiirenenud, ei ole Maa välistuumas oleva raua mõjul muutuva magnetvälja ja selle pooluste muutumine midagi ennekuulmatut.

# data[].attributes.headline
Kuidas nägi planeet Maa välja näiteks 750 miljonit aastat tagasi?

# data[].attributes.subject
Kuidas nägi planeet Maa välja näiteks 750 miljonit aastat tagasi?

# data[].attributes.body
Lehe üleval vasakus nurgas on koht, kuhu saad kirjutada näiteks Haapsalu ning uudistada kui soojadel laiuskraadidel meie maakoorelapike küll miljonite aastate jooksul olnud on ...

# data[].attributes.attachment_link.description
Earth looked very different long ago. Search for addresses across 750 million years of Earth's history!

# data[].attributes.attachment_link.title
The Moon in Motion - Great American Eclipse from Idaho and the Tetons

# data[].attributes.attachment_link.description
I hope you enjoy this view of the 'Great American Eclipse', captured in Idaho and the Tetons on 21st August 2017. Best viewed with the lights down and the music up.

It has taken me all of the nearly two years since the eclipse to develop and apply the specialised eclipse image processing and video editing skills required to create this.

The video features footage from 7 out of 12 cameras I had running on the day. Six were onsite at South Menan Butte, Idaho. The other two cameras were at remote locations established in the days leading up to the eclipse: Table Mountain, Wyoming looking over the Tetons and another in the foothils of the Beaverhead Mountains (south of Blue Dome) looking over the Snake River Plains of Idaho.

More info:

http://philhart.com/the-moon-in-motion

http://philhart.com/content/idaho-solar-eclipse

Music by my talented friend, cellist and composer Kristin Rule:

http://www.kristinrule.com/


Some things to note in the video:

Partial Eclipse: The Moon moves across active sunspot groups which were unexpected for this eclipse nearing solar minimum.

Approaching Shadow from South Menan Butte: The thin dark band of the approaching shadow of the Moon gives an unusual insight into the thickness of the atmosphere that we see from side on, above a distant horizon.

Snake River Plain, Idaho: Note the shadow moving rapidly across the hazy cloud band, with Venus visible high in the sky above the Sun, and soft yellow twilight glow around the horizon.

On Location: My Takahashi FS-102 telescope capturing the eclipse. The red lights on the mount and the camera indicate how dark it gets during totality. There's a thermometer hanging on the telescope which I was using to guide adjusting the focus as the temperature dropped during the eclipse. You can also see the filter on the telescope removed as totality starts.

Widefied Corona: The diamond ring at second contact (start of the total eclipse) gives way to a wide view of coronal streamers of the Sun's atmosphere. The bright star Regulus appears in the frame also. Captured primarily with a Borg 77EDII telescope and Canon 5D Mark IV camera (automated with Eclipse Orchestrator) and a Pentax 300mm ED IF lens and Canon 6D.

Eclipse over the Tetons: Note the shadow racing away across the landscape at left of the Teton's Range.

I hiked the 11,100ft (3,387m) summit of Table Mountain three days before the eclipse to plant an automated camera hidden down the east ridge, with the highly uncertain hope of capturing footage on eclipse day. The Canon 5D Mark IV reliably churned away at more than three full size RAW files per second for six minutes covering totality and a few minutes either side. But on the hike back up on the day after the eclipse, I learned from other hikers that my camera had fallen over (in the wind) and therefore that the whole affair had likely been in vain. Read more about how lucky I am to have captured this unique sequence:

http://philhart.com/eclipse-over-the-tetons

Corona Close-Up: Baily's Beads, as the edge of the Sun breaks up into beads through hills and mountains on the rough edge of the Moon give way to a high resolution view of the solar corona with coronal loops, helmet streamers and polar plumes. If you watch carefully during totality you can see the motion of the Moon from right to left against the corona, particularly so as it reveals the giant red prominence on the right side, until the Sun reappears from behind the Moon, bringing an end to an eclipse that I had been anticipating, planning and rehearsing for for over three years prior.

All of the visuals were captured on camera on the day. While there is some significant HDR processing and multi-camera compositing there are no CGI or Photoshop creations.

# data[].attributes.body
Mängud

# data[].attributes.attachment_link.description
Welcome to Magnet Games! Home to eight of the internet's most magnetic games. Each of these eight games will require for you to use your hand and eye coordination to successfully navigate through each of the levels. Bookmark Magnet Games

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kogu projekt vormistati ka Wylie Overstreeti ja Alex Goroshi lühifilmiks pealkirjaga „ Päikesesüsteem õiges mõõtkavas" (ingl To Scale: The Solar System).

Viieliikmelise sõpruskonna eesmärgiks oli anda meie tähesüsteemi mastaapidest täpsem ülevaade kui see, mida pakub suurem osa hariduslikest plakatitest ja õpikutest. Ehkki taolised mudelid kujutavad enamasti õigetes vahekordades planeetide mõõtmeid, on nendevaheliste kaugustega reeglina vägagi mööda pandud.

„Kui püüate paberilehele joonistada planeetide orbiidid õiges mõõtkavas, muutuvad planeedid ise mikroskoopilisteks ja neid pole palja silmaga nähagi," selgitas Overstreet.

Võttes eelduseks poolteise sentimeetrise läbimõõduga kuulikese suuruse Maa, arvutas töörühm välja kõigi orbiitide ning kuulide ja hõõglampidega markeeritud planeedi mõõtmed vastavas mõõtkavas. Seejärel filmiti lähedalasuvalt mäelt intervallvõttega (time-lapse) seda, kuidas filmigrupi liikmed autodega mööda planeetide orbiite sõidavad.

# data[].attributes.attachment_link.title
Päikesesüsteemi minimudel katab Nevada kõrbes kümmet ruutkilomeetrit

# data[].attributes.attachment_link.description
Kogu projekt vormistati ka Wylie Overstreeti ja Alex Goroshi lühifilmiks pealkirjaga „ Päikesesüsteem õiges mõõtkavas" (ingl To Scale: The Solar System). Viieliikmelise sõpruskonna eesmärgiks oli anda meie tähesüsteemi mastaapidest täpsem ülevaade kui see, mida pakub suurem osa hariduslikest plakatitest ja õpikutest. Ehkki taolised mudelid kujutavad enamasti õigetes vahekordades planeetide mõõtmeid, on nendevaheliste kaugustega reeglina vägagi mööda pandud.

# data[].attributes.body
Video pikkus: 11 min 22 s

# data[].attributes.body
Siin saab uurida tähistaevast.

# data[].attributes.attachment_link.description
Stellarium Web is a planetarium running in your web browser. It shows a realistic star map, just like what you see with the naked eye, binoculars or a telescope.

# data[].attributes.body
Mis on aasta? lk 10

# data[].attributes.body
Video pikkus: 6 min 34 s

# data[].attributes.attachment_link.title
How Ice Ages Happen: The Milankovitch Cycles

# data[].attributes.body
Video pikkus: 4 min 28 s

# data[].attributes.attachment_link.title
Where are we in the Milankovitch Cycles?

# data[].attributes.body
Vikipeedia artikkel

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Milankovići tsüklid on Serbia ehitusinseneri ja matemaatiku Milutin Milankovići kirja pandud kolm tsüklilist tegurit, mis mõjutavad Maa kliimat ja jääaegade tekkimist.

Milankovići oletuse kohaselt tuleneb jääaegade ja jäävaheaegade perioodiline vaheldumine Maa orbiidi elliptilisuse, pretsessiooni ja telje kaldenurga perioodilisest muutumisest.

Algul ei pälvinud tema avastus tähelepanu, kuid kliimateaduse arenguga 20. sajandi lõpus kerkis see päevakorda.

Maa orbiidi kuju ei ole täisring ning aja jooksul selle kuju muutub vähem elliptilisest rohkem elliptiliseks ehk ekstsentrilisemaks. Ekstsentrilisuse suurenemisel muutub vahe afeel (antud kontekstis Maa suurim kaugus Päikesest) ja periheeli (Maa lähim punkt Päikesele elliptilisel orbiidil) vahel suuremaks. Planeet Maa jaoks tähendab see suuremaid temperatuuriamplituude ning intensiivsemaid aastaaegasid. Maksimumekstsentrilisuse puhul võib periheelis Maale jõuda umbes 20% rohkem päikesekiirgust kui afeelis.

Mitmed erinevad tsüklid kokku kombineerivad keskmiselt 100 000 aastase tsükli. Selle aja jooksul muutub Maa orbiidi kuju peaaegu ringikujulisest (ekstsentrilisus 0,005) kergelt elliptiliseks (ekstsentrilisus 0,058). Maa ekstsentrilisust mõjutavad Saturni ja Jupiteri gravitatsiooniväljad. Kui Maa oleks ainuke Päikese ümber tiirlev planeet, püsiks orbiit muutumatuna.

Maa asend Päikese suhtes on kalde all ning praegu on kaldenurga väärtus 23,44°. Maa telje kallutatus tingib aastaajad ning polaaröö ja polaarpäeva Maa polaaraladel. 41 000 aastat kestva tsükli jooksul muutub Maa telje kaldenurk vahemikus 22,1° ja 24,5°. Väiksema kaldenurga puhul on aastaajad pehmemad ning temperatuuriamplituud väiksem. See soodustab jää akumuleerumist ja seeläbi jääaja teket, sest pehmemad suvetemperatuurid ei suuda eelmisel talvel sadanud lund täielikult sulatada. Jäämassi suurnemisel suureneb ka Maa albeedo ning seeläbi kiireneb jäätumine veelgi.

Maa pretsessioon on Maa telje sihi muutus 23 000 aastase tsükli jooksul. Maa teeb vurrisarnaseid ringe osutades teljega vahel aja jooksul erinevate tähtede poole. Praegu on Maa telg suunatud Põhjanaela suunas.

# data[].attributes.attachment_link.description
Milankovići tsüklid on Serbia ehitusinseneri ja matemaatiku Milutin Milankovići kirja pandud kolm tsüklilist tegurit, mis mõjutavad Maa kliimat ja jääaegade tekkimist. Milankovići oletuse kohaselt tuleneb jääaegade ja jäävaheaegade perioodiline vaheldumine Maa orbiidi elliptilisuse, pretsessiooni ja telje kaldenurga perioodilisest muutumisest. Algul ei pälvinud tema avastus tähelepanu, kuid kliimateaduse arenguga 20.

# data[].attributes.attachment_link.title
World and oceans: Free maps, free blank maps, free outline maps

# data[].attributes.attachment_link.description
World and oceans: free maps, free outline maps, free blank maps, free base maps, high resolution GIF, PDF, CDR, AI, SVG, WMF

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Get dropped anywhere from the busy streets of New York to the beautiful beaches of Bali.
Join 50 million players now!

Discover the world

Discover the world in your own pace and earn medals in our single player mode.

Play with your friends

Put your skills to the test against your friends and family. Create your own private party and play together.

Compete against others

Test your ability against players all across the world. Earn badges and compete against others in tournaments and events!

If you've forgot your password, click on "Already have an account?" in the upper right corner, and then on "Forgot your password?". Enter the email address which is connected to your account, and we'll send you an email with a link to reset your password! Don't forget to check you spam email if it may have gotten caught there.

If you are not receiving an email you might have enabled Google/Facebook login. If so, send an email to info@geoguessr.com and we will help you further. If you've forgotten which email you signed up with, no worries! Contact us at info@geoguessr.com and we'll help you out!

Become a geography expert and have fun at the same time! Seterra is an entertaining and educational geography game that gives you access to over 400 customizable quizzes. Seterra will challenge you with quizzes about countries, capitals, flags, oceans, lakes and more!

# data[].attributes.attachment_link.description
GeoGuessr is a geography game which takes you on a journey around the world and challenges your ability to recognize your surroundings.