# data[].attributes.body
נולד בי"ז באייר תרפ"ב (15.5.1922) לצילה ואברהם בלייפציג שבגרמניה. בשנת 1939 עלה לארץ ישראל עליית הנוער ועבר הכשרה חקלאית במושב מרחביה. בשנת 1942 התגייס לצבא הבריטי ונשלח לשרת בחיל התובלה. הוא הוצב ליחידת מובילי המים בבנגזי ושקמה הבריגדה היהודית הוא ביקש לעבור אליה.  ולאחר מאמצים רבים ניתן לו מבוקשו זה והועבר לפלוגת ההובלה 178 שבחטיבה.  הוא היה מראשוני החיילים לקדם את פני פליטי השואה ולסייע להם בכל הנדרש. ב-10.7.1945 ליד העיר אולם שבגרמניה, נהג במכוניתו לכיוון מכנה הריכוז בדאכאו כדי להעביר ניצולים יהודיים למכנה העולים באיטליה. היה זה לילה גשום ומכוניתו החליקה, עף מהמכונית ונפל לתהום עמוק מאוד ונפצע קשה. הוא הועבר לבית החולים אבל נפטר מפצעיו בדרך. זהו יום פטירתו. אנו מוקירים תודה עד היום על גבורתו, אהבתו ועל עקשנות והוא אכן ראוי לשיבוח.

# data[].attributes.body
נולד ביום חמישי תרפ"ה בשנת 1925 לאסתר ורפאל.

# data[].attributes.body
בת צפורה ומרדכי, נולדה בשנת 1902 בעיר טרנופול, פולין ולמדה בבית-ספר למסחר.

בבואה ארצה הצטרפה מיד לקבוצת חולדה ועסקה שם בחקלאות ובייחוד בכבישת זיתים, ובזכותה יצאו מוניטין בארץ ל"זיתי חולדה". היתה מדריכה ב"הגנה" מיום בואה ארצה והדריכה באיתות ובשימוש בנשק. התפקיד ההגנתי היה ראשון במעלה בין תפקידיה במשק חולדה. מרים נתמנתה למפקדת חולדה, בימים שבהם אישה המאמנת קבוצת מגינים ומפקדת עליהם לא היתה חזון נפרץ. בגלל מקרה אסון החליטה להסתלק מהשירות הלוחם. היא למדה חבישת פצעים על בוריה, התמסרה להגשת עזרה ראשונה והיתה חובשת בקבוצה.

בשעת הקרבות המרים לפריצת הדרך לירושלים הגישה עזרה לפצועים רבים, לרבות פצועי כפר אוריה ופצועי החטיבה שלחמה בסביבה. היתה בעלת מרץ ויוזמה ומזג סוער, מעטות ידעו להעריך כמותה את חשיבות ה"הגנה" גם בימי שלום. חייה היו קודש להקלת סבל הפצועים.

בשעת הפצצת חולדה על-ידי המצרים מיהרה להגיש עזרה לחיילים פצועים ונפלה על משמרתה, ביום ט"ז באייר תש"ח (25.5.1948). הובאה למנוחת-עולמים בבית-הקברות בחולדה.
נעמה גטריידה ה2

# data[].attributes.body
בן ציונה יעקב נולד ב29.8.1965 בכפר אוריה נקרא על שם פרופסור יוחנן רטנר האב הרוחני של אביו הוא היה הילד החמישי ממשפחה של 6 ילדים למד בבית הספר היסודי "השחר"

# data[].attributes.body
נולדה ב1994 ברחובות, 11.9.2012 התגייס מיטל לצה"ל.  על מצבתה של מיטל כתבו אוהביה: "בּוּבּית קטנה, טַלטוּלית שלנו. אוהבים אותך תמיד".

# data[].attributes.body
נתן נולד ב17.10.1932 במרוקו.
חבריו מספרים כי תמיד רצה לעלות ארצה,  הוריו לא היו בעד זאת אך הוא היה דבוק במטרתו לעלות ארצה. הוא עלה ארצה בשנת 1951 והתגייס לצה"ל בשנת 1952.
ביום ח' באדר א' תשי"ד (11.2.1954) עסק בפירוק-רימונים באהלו בתור תפקיד שהוטל עליו ותוך כדי כך הופעל אחד מהם. בהרגישו כי סכנה צפויה לחבריו הנמצאים בקרבת-מקום, מיהר להתרחק מהם בריצה כשהוא לוחץ את הרימון לחזהו - וכך מצא את מותו.  מעשה-גבורה בלתי-רגיל זה צוין לשבח על-ידי הרמטכ"ל, רב-אלוף משה דיין.

# data[].attributes.headline
ליאת אברהמוף

# data[].attributes.subject
ליאת אברהמוף

# data[].attributes.body
בת לשרה ושמעון.

נולדה ביום א' בניסן תשל"ו (1.4.1976) בבת ים, אחות לאלון.
לליאת היה אח נוסף, אשר נולד כשהייתה בת 5.

# data[].attributes.body
כפר אוריה.
בן יסף ולילי נולד ב1951  בקזבלנקה שבמרוקו ועלה לארץ עם משפחתו ב1956.
המשפחה התיישבה בכפר אוריה ואברהם למד ביסודי בהשחר.
הוא היה תלמיד חרוץ ומצטיין ואהב לשחק כדורגל והצטיין בתחום זה.
אברהם התגייס והתנדב לצנחנים.
אברהם נפל בבקעת הירדן שנתקל באויבו.

# data[].attributes.headline
לי נחמן אקוניס תלמיד של אסנת  אמא ויוקיה אבא מושה  נולד בארהב נפל ב2002

# data[].attributes.subject
לי נחמן אקוניס תלמיד של אסנת  אמא ויוקיה אבא מושה  נולד בארהב נפל ב2002

# data[].attributes.body
נולד ב 24.10.1976 ביום ראשון

בערב של יום כ"ח בשבט תשנ"ז (4.2.1997), אירע אסון המסוקים, כששני מסוקי יסעור התנגשו מעל מושב שאר ישוב. שבעים ושלושה הלוחמים, שעשו דרכם לפעילות מבצעית בלבנון, נהרגו, וביניהם מיקי, שהיה בדרכו למוצב "דלעת". באסון נהרגו עשרים לוחמים מיחידת הפלחה"ן, רובם מצוות הסמלים הבוגר, בו שירת מיקי. בן עשרים היה מיקי בנופלו. הובא למנוחת עולמים במצפה נטופה. מיקי היה החלל הראשון של היישוב, ונפילתו הצריכה הקמת בית עלמין. הותיר הורים, שני אחים - אבי ואלעד ושתי אחיות - נאוה וגילי. בתה הבכורה של אחותו נאוה נקראה על שמו, מיקי-חן.

# data[].attributes.body
רון רותם נולד

ביום ט"ו באלול תש"ל (16.9.1970) ברחובות. רותם למד בבית-הספר היסודי 'בכור לוי' ברחובות, בחטיבת-הביניים 'הרי יהודה' בקרית ענבים ובבית-הספר התיכון 'קציר' ברחובות.

בתיכון בחר בלימודים מורחבים בגיאוגרפיה, ידיעת הארץ ואומנות.

# data[].attributes.body
בן יוסף ולילי. נולד בשנת תשי"א (1951) בקזבלנקה שבמרוקו, ועלה עם משפחתו ארצה בשנת 1956. המשפחה התיישבה בכפר-אוריה, מושב בפרוזדור ירושלים, ואברהם למד בבית-הספר היסודי "טל שחר"

# data[].attributes.headline
רון רותם נולד בשנת 1970 ברחובות 

# data[].attributes.subject
רון רותם נולד בשנת 1970 ברחובות 

# data[].attributes.body
בתיכון בחר בגאוגרפיה בתוור מקצוע אהוב מת בשנת 1992

# data[].attributes.body
נולד בשנת 1954 בטל שחר ומת בשנת 1973 הוא למד בבית שפר השחר הוא אהב ספורת וחלם ללמוד בפנימייה צבאית דוד גויס לצה''ל במחצית נובמבר 1972 הוצב לחל הצנחנים
הוריו של דוד הנציחו את זכרו במיפעל ספורת.

# data[].attributes.body
נולד בשנת 1970 למד גאוגרפיה בתיכון ברמה גבוה מאוד מת בשנת 1992

# data[].attributes.body
נולד בארצות הברית , חי בחולון.
נפל בפעילות מבצעית ברמאללה בשנת 2002. כ

# data[].attributes.headline
בן מרים ומרדכי. נולד ביום י"ח בחשוון תשל"ג (25.10.1972) במושב מסילת ציון. רמאון למד בבית-הספר היסודי האזורי 'השחר' שבמושב טל-שחר בכיתה הישגית מיוחדת. באותה תקופה ניכרה אהבתו לספרים והיה מרבה בקריאה. עם זאת, הצטיין גם בפעולות ספורט "ובהמון תחומים", כדברי המחנכת שלו: "אלוף בחשבון, אלוף בכדורגל, אלוף בארגון פעולות שובביות כיתתיות ואלוף בחיוכים." רמאון, שגדל וצמח על ברכי אהבת הארץ, אהב מאוד את המרחבים ואת הסכנה. כבר מנעוריו התעקש לחיות את חייו מבלי שאחרים יתערבו בהם. יחד עם זאת, נתן את כל כולו למען חבריו ומשפחתו.על אופיו המיוחד ועל דרך החיים שהאמין בה ניתן ללמוד מהדרשה שנשא בטקס הבר-מצווה, שאמר בה, בין השאר: "...אכן זו התחלת דרך בחיים, חיים שבהם יש לתת יותר מאשר לקחת, חיים של קיום מצוות, כיבוד אב ואם, חיים של סובלנות וכיבוד מצוות שבין האדם לחברו. יחד עם זאת חייב אדם לחיות את חייו הוא, המיוחדים לו ורק לו..."בגמר לימודי התיכון בבית-הספר 'הרי יהודה' שבקרית ענבים, גויס רמאון לצבא בחודש אוקטובר 1990 והוצב ביחידת תותחנים. בתקופת הטירונות יזם פרוייקטים שונים, שזכו באישור מפקדיו, ובזכותם סיים את הטירונות כ"חניך מצטיין".ביום ה' בשבט תשנ"א (19.1.1991) נפל רמאון בעת מילוי תפקידו. הוא הובא למנוחות בבית-העלמין הצבאי בהר-הרצל בירושלים. השאיר הורים ושלוש אחיות - לימור, מורן ומיתר.במכתב התנחומים למשפחתו ציינו מפקדיו: "רמאון היה חייל טוב, ממושמע ועושה את מה שאמרו לו... למרות ביישנותו וצניעותו הצליח להתבלט בעזרתו לחבריו, בחיוכיו הנעימים, ובכך שהצליח למצוא גם בקשים שבמצבים את האתגר והחיוב."במלאת שנה לנפילתו הוציאה משפחתו חוברת לזכרו, ובה תמונות מחייו ודברי בני המשפחה, חבריו ומפקדיו.

# data[].attributes.subject
בן מרים ומרדכי. נולד ביום י"ח בחשוון תשל"ג (25.10.1972) במושב מסילת ציון. רמאון למד בבית-הספר היסודי האזורי 'השחר' שבמושב טל-שחר בכיתה הישגית מיוחדת. באותה תקופה ניכרה אהבתו לספרים והיה מרבה בקריאה. עם זאת, הצטיין גם בפעולות ספורט "ובהמון תחומים", כדברי המחנכת שלו: "אלוף בחשבון, אלוף בכדורגל, אלוף בארגון פעולות שובביות כיתתיות ואלוף בחיוכים." רמאון, שגדל וצמח על ברכי אהבת הארץ, אהב מאוד את המרחבים ואת הסכנה. כבר מנעוריו התעקש לחיות את חייו מבלי שאחרים יתערבו בהם. יחד עם זאת, נתן את כל כולו למען חבריו ומשפחתו.על אופיו המיוחד ועל דרך החיים שהאמין בה ניתן ללמוד מהדרשה שנשא בטקס הבר-מצווה, שאמר בה, בין השאר: "...אכן זו התחלת דרך בחיים, חיים שבהם יש לתת יותר מאשר לקחת, חיים של קיום מצוות, כיבוד אב ואם, חיים של סובלנות וכיבוד מצוות שבין האדם לחברו. יחד עם זאת חייב אדם לחיות את חייו הוא, המיוחדים לו ורק לו..."בגמר לימודי התיכון בבית-הספר 'הרי יהודה' שבקרית ענבים, גויס רמאון לצבא בחודש אוקטובר 1990 והוצב ביחידת תותחנים. בתקופת הטירונות יזם פרוייקטים שונים, שזכו באישור מפקדיו, ובזכותם סיים את הטירונות כ"חניך מצטיין".ביום ה' בשבט תשנ"א (19.1.1991) נפל רמאון בעת מילוי תפקידו. הוא הובא למנוחות בבית-העלמין הצבאי בהר-הרצל בירושלים. השאיר הורים ושלוש אחיות - לימור, מורן ומיתר.במכתב התנחומים למשפחתו ציינו מפקדיו: "רמאון היה חייל טוב, ממושמע ועושה את מה שאמרו לו... למרות ביישנותו וצניעותו הצליח להתבלט בעזרתו לחבריו, בחיוכיו הנעימים, ובכך שהצליח למצוא גם בקשים שבמצבים את האתגר והחיוב."במלאת שנה לנפילתו הוציאה משפחתו חוברת לזכרו, ובה תמונות מחייו ודברי בני המשפחה, חבריו ומפקדיו.

# data[].attributes.body
בנם של הדר וארז,  נולד ביום כ"ה בניסן תשנ"ד(6.4.1994) במודיעין. אח של יניב-בן, משי, תורי, יאיר ועידו.  התגייס לצה"ל בתאריך: 31.3.2012. נקבע מותו בבית החולים "שיבא".

# data[].attributes.headline
רם לבינסבן מיכל וישעיהו. נולד ביום כ"ו בשבט תשל"ה (7.2.1975) בקיבוץ אייל, כילד שלישי להוריו, אח לשירי ותמיר הבוגרים ממנו ולשגיא, הצעיר באחים, שנולד אחריו. מיום היוולדו היה רם תינוק חייכן ומאיר פנים, ראשו עטור שיער בלונדיני זוהר, שמח בחלקו, מתחבר בנקל לכל אחד ואהוב על כולם. רם היה 'ילדם' של כל צעירי הקיבוץ.לקראת מעברו של רם מן הגן לכיתה א', נשקלה האפשרות לדחות את הדבר, היות שהיה צעיר מבני הקבוצה שעימם גדל מינקות. ילדי הקבוצה, בני השש, ערכו 'שביתת מחאה' וסירבו לעבור לכיתה א' בלי רם. כך עבר רם לבית-הספר עם בני קבוצתו, לשמחתו ולשמחת כולם.רם החל את לימודיו בבית-הספר היסודי 'יחדיו' ברמת כובש. בשנת 1982 עזבה המשפחה את הקיבוץ ועברה להתגורר במושב אניעם שברמת הגולן. רם עבר ללמוד בבית-הספר היסודי 'דליות' במושב רמות.רם בלט בשלוות הנפש שלו ובשלמותו הפנימית, הן כתלמיד בבית-הספר והן בחיי החברה בקרב בני גילו. הוא היה שם דבר בעמידה על עקרונותיו, ולא חשש מעולם לעשות או לומר את אשר חשב לנכון. כך, למשל, בכתה ד', כשהמורה למלאכה חייבה אותו לארוג כמו שאר הילדים, סירב רם מחוסר עניין, ולאחר שלושה שיעורים שבהם עמד על דעתו, הוצא מן הכתה. בתום השיעור, לאחר שכולם עזבו, רם לא היסס: הוא כיבה את האור ונעל את המורה בכתה...כאשר היה רם בן תשע נפרדו הוריו. הוא קיבל זאת באופן קשה אולם עשה מאמצים להסתיר את כאבו, כך שלא ייראה כלפי חוץ ושאף אחד מן הצדדים לא ייפגע. תמיד ידע לשמור על איזון ולהעניק לכל צד את המירב שהיה בכוחו לתת.בשנת 1988, לאחר סיום כתה ח', עבר רם עם אמו ואחיו הצעיר, שגיא, לשבי ציון. שוב חווה רם מעבר לא קל. היה עליו להתנתק מחבריו הרבים ברמת הגולן ומביתו באניעם שכה אהב. אך גם הפעם הפנים את כאבו וקשייו, ועשה כמיטב יכולתו להשתלב במערכת החדשה, וכרגיל - עלה הדבר בידו.רם למד בתיכון האזורי 'כברי', שאליו הצטרף בכיתה ט' ועבר תקופת הסתגלות קשה למדי. הוא לא אהב במיוחד את בית-הספר, ואופיו הנחוש העמידו בעימותים לא מעטים עם המערכת. כאשר הצטרף אחיו הצעיר למסגרת בית-הספר שימש לו רם כשומר וכמגן, ואף דרש ליצגו ולהיות נוכח בדיונים שנערכו בחדר המורים. בכיתה י' התפתח הקשר בין רם לשהר, שהיתה לחברתו מאז, ובשמונה השנים הבאות. השניים פיתחו מערכת יחסים מיוחדת במינה. נוכחותם השרתה תמיד אווירה טובה, תמיד בשקט, באבירות, ובעדינות אין-קץ. מערכת יחסים זו היתה לו לרם מקור האושר הגדול ביותר. תמיד היה גאה ומאושר, וכל פעם שעלה שמה של שהר - נצצו עיניו. גם הבית קיבל קשר זה באהבה רבה.רם עבר את תקופת התיכון ללא השקעה מיוחדת בלימודים, ורק לקראת סיום בית-הספר ובחינות הבגרות עשה מאמץ ועמד בבחינות. בתקופה זו אף היה פעיל בקרב בני הנוער במושב.עם הגיעו לשבי ציון נפגש רם עם עולם הים והצלילה. רם צפה בקוצר רוח לגיל שבו יוכל לעבור את קורס הצלילה ולהשתלב במועדון הצלילה במושב. הוא השלים את הקורס עד דרגה של שלושה כוכבים, ומאז - לא החמיץ הזדמנות לרדת לעומק הים, לצלול, לדוג ולהביא את שללו הביתה בגאווה. הצלילה העניקה לו רגעים רבים של אושר וסיפוק.רם לא היה איש דברים ונאומים. באישיותו ובעצם נוכחותו הביא את הסובבים אותו להשתדל לנהוג על-פי דרכו. השלמות הפנימית שניחן בה רם הקרינה שלווה וחום על סביבתו. הוא פיתח יחסים קרובים ומיוחדים עם כל הסובבים אותו, בני משפחה וחברים רבים.לקראת הגיוס לצה"ל, מאחר שנכזבה תקוותו לקבל זימון לקורס טיס, היה זה אך טבעי שימצא את מקומו ביחידה מובחרת, ואם ניתן בים - מה טוב. רם שמח מאוד לקבל את ההודעה כי עבר את המיון וזומן לשייטת.בשלהי חודש מרס 1993 התגייס לצה"ל ושירת בשייטת כלוחם וכמפקד צוות. שירות לא קל אולם רב אתגרים ועניין. מפקדו תיאר אותו כראשון בין טובים, בולט במנהיגותו, בשקט הנפשי שלו ובהיותו חסר פשרות ומוביל את הלוחמים שבפיקודו לרמת ביצוע מעולה. בזכות כישוריו הגבוהים יצא לקורס קצינים וסיים אותו בהצלחה. הוא זכה בהערכה רבה מצד מפקדיו ופקודיו.בסיומה של סדנה שנטל בה חלק כתב רם: "הסדנה הזו גרמה לי לחשוב על צורות ההתנהגות שלי, ועל ההכנה העצמית שלי לקראת עתלית. למעשה, הגעתי למסקנה שעלי להתמקד בעיקר, כלומר בערכי הלוחם, ובמטרה העיקרית שהיא - להיות לוחם בשייטת. לא להילחץ מכל הסיפורים שמסביב למכין א', אלא להתכונן אליהם, ולנסות לעבור אותם בצורה הטובה ביותר - ולא רק לעבור."בני מחזורו בשייטת כתבו: "...רק רצינו שתדע מה אתה בשבילנו, רם, הלוחם, אחד היחידים שכל המסלול וגם בפלגה אחר-כך, היה ונשאר עם הנורמות הכי גבוהות שיש. תמיד היית מחמיר עם עצמך ואיתנו החבר'ה. אף פעם לא ויתרת, גם כששברת רגל במסע 80 וסיימת אותו והדהמת אותנו בכוח הרצון הענק שלך. רם האדם, זה שלא חוסך שקל בקבע ותמיד מעדיף מסעדה טובה או בילוי איכותי על דאגה לחשבון הבנק שלו. שתמיד מזמין את החבר'ה בלארג'יות מדהימה לכל דבר שרק אפשר. רם, שאוהב את הים והים אוהב אותו, עם הסיפורים על הצלילות והדגים וארוחות השחיתות. רם - אחד היחידים שיכול להניח את הראש על הכתף של עצמו ולהירדם..."בחודש מרס 1996 הצטרף אל שורות צבא הקבע. בתקופה זו עבר להתגורר עם שהר חברתו בדירה ברמת גן, בה החלו לבנות את חייהם המשותפים.בליל ג' באלול תשנ"ז (5.9.1997), יצא רם עם כוח של לוחמי השייטת לפעילות מבצעית בלבנון, שם נתקל הכוח במארב מחבלים. מספר מטענים התפוצצו בסמוך לכוח ולאחר-מכן התפתח במקום קרב עם כוחות המחבלים. הקרב וניסיונות החילוץ נמשכו שעות ארוכות. עם שחר התגלתה התמונה הקשה. עם רם נהרגו עוד אחד-עשר לוחמים: סגן-אלוף יוסי קורקין, רב-סרן דר' צחי בנטוב, סרן דר' מאהר דגש, סרן צבי גרוסמן, רב-סמל רז טבי, רב- סמל אריה אברמסון, רב-סמל יוחנן הילברג, סמל-ראשון גיא גולן, סמל-ראשון גל רודובסקי, וסמל-ראשון יניב שמיאל. רב-סמל איתמר איליה, מלוחמי הכוח, הוכרז נעדר באותו לילה וביוני 1998 הובא למנוחות בישראל.בן עשרים-ושתיים היה רם בנופלו. הוא הובא למנוחות בבית-העלמין בשבי ציון. הותיר בת זוג, הורים, אחות, שירי ושני אחים, תמיר ושגיא. רם הועלה לדרגת סרן לאחר מותו. המשפחה קיבלה תעודת הוקרה וכבוד, חתומה על-ידי ראש אגף כוח-אדם. משפחתו הנציחה את זיכרו בחוברת זיכרון וקלטת וידאו. כל שנים-עשר הנופלים הונצחו על-ידי הטבעת הסטי"ל אח"י 'כידון' כאתר צלילה וכן הוקמה לזיכרם אנדרטה על חוף הים בשבי ציון.מפקד יחידתו כתב במכתב התנחומים למשפחה: "רם, שכשמו כך היה, תמיד ראשון להוביל, תמיד בראש הכוח. מפקד וחבר, בעל תושייה ורמה אישית גבוהה. לוחם מצטיין, מלא ערכים ולב רחב. בשייטת בלט כבר מתחילת דרכו כחניך. שאיפתו למצוינות ומנהיגות הובילו באופן טבעי לקורס הקצינים. עם סיומו נבחר לעסוק בתחום ייחודי בשייטת, תחום אותו קידם רבות. מחייליו דרש רמת ביצוע גבוהה, כפי שדרש מעצמו והקפיד על פרטי הביצוע, תוך פיקוח צמוד וגילוי רגישות לצורכי פקודיו. מנהיג היה מבטן ומלידה, המוביל לוחמיו אלי הקרב ללא חת."כותבת אמו: "רם, כל-כך אהבתי אותך וכל כך דאגתי, ותמיד עם חיוך גדול ביטלת כל סיבה לדאגה. תמיד היית משרה אווירה של רוגע ונועם. תמיד ידעת לראות את הדברים, בשקט הנפשי שלך, שלעתים אף שיגע אותי. מעולם לא בער לך כלום, ומעולם לא מיהרת לשום מקום. לכל דבר יש את הזמן שאתה נתת לו. על כולם חשבת, ותמיד רצית שכולם יהיו מאושרים. אתגעגע לחיבוקך ולהפתעותיך מאחורי הגב, שכה שימחו אותי ותמיד מילאו אותי גאוות אלוהים."(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי 'יזכור', שנערך ע'י משרד הביטחון)

# data[].attributes.subject
רם לבינסבן מיכל וישעיהו. נולד ביום כ"ו בשבט תשל"ה (7.2.1975) בקיבוץ אייל, כילד שלישי להוריו, אח לשירי ותמיר הבוגרים ממנו ולשגיא, הצעיר באחים, שנולד אחריו. מיום היוולדו היה רם תינוק חייכן ומאיר פנים, ראשו עטור שיער בלונדיני זוהר, שמח בחלקו, מתחבר בנקל לכל אחד ואהוב על כולם. רם היה 'ילדם' של כל צעירי הקיבוץ.לקראת מעברו של רם מן הגן לכיתה א', נשקלה האפשרות לדחות את הדבר, היות שהיה צעיר מבני הקבוצה שעימם גדל מינקות. ילדי הקבוצה, בני השש, ערכו 'שביתת מחאה' וסירבו לעבור לכיתה א' בלי רם. כך עבר רם לבית-הספר עם בני קבוצתו, לשמחתו ולשמחת כולם.רם החל את לימודיו בבית-הספר היסודי 'יחדיו' ברמת כובש. בשנת 1982 עזבה המשפחה את הקיבוץ ועברה להתגורר במושב אניעם שברמת הגולן. רם עבר ללמוד בבית-הספר היסודי 'דליות' במושב רמות.רם בלט בשלוות הנפש שלו ובשלמותו הפנימית, הן כתלמיד בבית-הספר והן בחיי החברה בקרב בני גילו. הוא היה שם דבר בעמידה על עקרונותיו, ולא חשש מעולם לעשות או לומר את אשר חשב לנכון. כך, למשל, בכתה ד', כשהמורה למלאכה חייבה אותו לארוג כמו שאר הילדים, סירב רם מחוסר עניין, ולאחר שלושה שיעורים שבהם עמד על דעתו, הוצא מן הכתה. בתום השיעור, לאחר שכולם עזבו, רם לא היסס: הוא כיבה את האור ונעל את המורה בכתה...כאשר היה רם בן תשע נפרדו הוריו. הוא קיבל זאת באופן קשה אולם עשה מאמצים להסתיר את כאבו, כך שלא ייראה כלפי חוץ ושאף אחד מן הצדדים לא ייפגע. תמיד ידע לשמור על איזון ולהעניק לכל צד את המירב שהיה בכוחו לתת.בשנת 1988, לאחר סיום כתה ח', עבר רם עם אמו ואחיו הצעיר, שגיא, לשבי ציון. שוב חווה רם מעבר לא קל. היה עליו להתנתק מחבריו הרבים ברמת הגולן ומביתו באניעם שכה אהב. אך גם הפעם הפנים את כאבו וקשייו, ועשה כמיטב יכולתו להשתלב במערכת החדשה, וכרגיל - עלה הדבר בידו.רם למד בתיכון האזורי 'כברי', שאליו הצטרף בכיתה ט' ועבר תקופת הסתגלות קשה למדי. הוא לא אהב במיוחד את בית-הספר, ואופיו הנחוש העמידו בעימותים לא מעטים עם המערכת. כאשר הצטרף אחיו הצעיר למסגרת בית-הספר שימש לו רם כשומר וכמגן, ואף דרש ליצגו ולהיות נוכח בדיונים שנערכו בחדר המורים. בכיתה י' התפתח הקשר בין רם לשהר, שהיתה לחברתו מאז, ובשמונה השנים הבאות. השניים פיתחו מערכת יחסים מיוחדת במינה. נוכחותם השרתה תמיד אווירה טובה, תמיד בשקט, באבירות, ובעדינות אין-קץ. מערכת יחסים זו היתה לו לרם מקור האושר הגדול ביותר. תמיד היה גאה ומאושר, וכל פעם שעלה שמה של שהר - נצצו עיניו. גם הבית קיבל קשר זה באהבה רבה.רם עבר את תקופת התיכון ללא השקעה מיוחדת בלימודים, ורק לקראת סיום בית-הספר ובחינות הבגרות עשה מאמץ ועמד בבחינות. בתקופה זו אף היה פעיל בקרב בני הנוער במושב.עם הגיעו לשבי ציון נפגש רם עם עולם הים והצלילה. רם צפה בקוצר רוח לגיל שבו יוכל לעבור את קורס הצלילה ולהשתלב במועדון הצלילה במושב. הוא השלים את הקורס עד דרגה של שלושה כוכבים, ומאז - לא החמיץ הזדמנות לרדת לעומק הים, לצלול, לדוג ולהביא את שללו הביתה בגאווה. הצלילה העניקה לו רגעים רבים של אושר וסיפוק.רם לא היה איש דברים ונאומים. באישיותו ובעצם נוכחותו הביא את הסובבים אותו להשתדל לנהוג על-פי דרכו. השלמות הפנימית שניחן בה רם הקרינה שלווה וחום על סביבתו. הוא פיתח יחסים קרובים ומיוחדים עם כל הסובבים אותו, בני משפחה וחברים רבים.לקראת הגיוס לצה"ל, מאחר שנכזבה תקוותו לקבל זימון לקורס טיס, היה זה אך טבעי שימצא את מקומו ביחידה מובחרת, ואם ניתן בים - מה טוב. רם שמח מאוד לקבל את ההודעה כי עבר את המיון וזומן לשייטת.בשלהי חודש מרס 1993 התגייס לצה"ל ושירת בשייטת כלוחם וכמפקד צוות. שירות לא קל אולם רב אתגרים ועניין. מפקדו תיאר אותו כראשון בין טובים, בולט במנהיגותו, בשקט הנפשי שלו ובהיותו חסר פשרות ומוביל את הלוחמים שבפיקודו לרמת ביצוע מעולה. בזכות כישוריו הגבוהים יצא לקורס קצינים וסיים אותו בהצלחה. הוא זכה בהערכה רבה מצד מפקדיו ופקודיו.בסיומה של סדנה שנטל בה חלק כתב רם: "הסדנה הזו גרמה לי לחשוב על צורות ההתנהגות שלי, ועל ההכנה העצמית שלי לקראת עתלית. למעשה, הגעתי למסקנה שעלי להתמקד בעיקר, כלומר בערכי הלוחם, ובמטרה העיקרית שהיא - להיות לוחם בשייטת. לא להילחץ מכל הסיפורים שמסביב למכין א', אלא להתכונן אליהם, ולנסות לעבור אותם בצורה הטובה ביותר - ולא רק לעבור."בני מחזורו בשייטת כתבו: "...רק רצינו שתדע מה אתה בשבילנו, רם, הלוחם, אחד היחידים שכל המסלול וגם בפלגה אחר-כך, היה ונשאר עם הנורמות הכי גבוהות שיש. תמיד היית מחמיר עם עצמך ואיתנו החבר'ה. אף פעם לא ויתרת, גם כששברת רגל במסע 80 וסיימת אותו והדהמת אותנו בכוח הרצון הענק שלך. רם האדם, זה שלא חוסך שקל בקבע ותמיד מעדיף מסעדה טובה או בילוי איכותי על דאגה לחשבון הבנק שלו. שתמיד מזמין את החבר'ה בלארג'יות מדהימה לכל דבר שרק אפשר. רם, שאוהב את הים והים אוהב אותו, עם הסיפורים על הצלילות והדגים וארוחות השחיתות. רם - אחד היחידים שיכול להניח את הראש על הכתף של עצמו ולהירדם..."בחודש מרס 1996 הצטרף אל שורות צבא הקבע. בתקופה זו עבר להתגורר עם שהר חברתו בדירה ברמת גן, בה החלו לבנות את חייהם המשותפים.בליל ג' באלול תשנ"ז (5.9.1997), יצא רם עם כוח של לוחמי השייטת לפעילות מבצעית בלבנון, שם נתקל הכוח במארב מחבלים. מספר מטענים התפוצצו בסמוך לכוח ולאחר-מכן התפתח במקום קרב עם כוחות המחבלים. הקרב וניסיונות החילוץ נמשכו שעות ארוכות. עם שחר התגלתה התמונה הקשה. עם רם נהרגו עוד אחד-עשר לוחמים: סגן-אלוף יוסי קורקין, רב-סרן דר' צחי בנטוב, סרן דר' מאהר דגש, סרן צבי גרוסמן, רב-סמל רז טבי, רב- סמל אריה אברמסון, רב-סמל יוחנן הילברג, סמל-ראשון גיא גולן, סמל-ראשון גל רודובסקי, וסמל-ראשון יניב שמיאל. רב-סמל איתמר איליה, מלוחמי הכוח, הוכרז נעדר באותו לילה וביוני 1998 הובא למנוחות בישראל.בן עשרים-ושתיים היה רם בנופלו. הוא הובא למנוחות בבית-העלמין בשבי ציון. הותיר בת זוג, הורים, אחות, שירי ושני אחים, תמיר ושגיא. רם הועלה לדרגת סרן לאחר מותו. המשפחה קיבלה תעודת הוקרה וכבוד, חתומה על-ידי ראש אגף כוח-אדם. משפחתו הנציחה את זיכרו בחוברת זיכרון וקלטת וידאו. כל שנים-עשר הנופלים הונצחו על-ידי הטבעת הסטי"ל אח"י 'כידון' כאתר צלילה וכן הוקמה לזיכרם אנדרטה על חוף הים בשבי ציון.מפקד יחידתו כתב במכתב התנחומים למשפחה: "רם, שכשמו כך היה, תמיד ראשון להוביל, תמיד בראש הכוח. מפקד וחבר, בעל תושייה ורמה אישית גבוהה. לוחם מצטיין, מלא ערכים ולב רחב. בשייטת בלט כבר מתחילת דרכו כחניך. שאיפתו למצוינות ומנהיגות הובילו באופן טבעי לקורס הקצינים. עם סיומו נבחר לעסוק בתחום ייחודי בשייטת, תחום אותו קידם רבות. מחייליו דרש רמת ביצוע גבוהה, כפי שדרש מעצמו והקפיד על פרטי הביצוע, תוך פיקוח צמוד וגילוי רגישות לצורכי פקודיו. מנהיג היה מבטן ומלידה, המוביל לוחמיו אלי הקרב ללא חת."כותבת אמו: "רם, כל-כך אהבתי אותך וכל כך דאגתי, ותמיד עם חיוך גדול ביטלת כל סיבה לדאגה. תמיד היית משרה אווירה של רוגע ונועם. תמיד ידעת לראות את הדברים, בשקט הנפשי שלך, שלעתים אף שיגע אותי. מעולם לא בער לך כלום, ומעולם לא מיהרת לשום מקום. לכל דבר יש את הזמן שאתה נתת לו. על כולם חשבת, ותמיד רצית שכולם יהיו מאושרים. אתגעגע לחיבוקך ולהפתעותיך מאחורי הגב, שכה שימחו אותי ותמיד מילאו אותי גאוות אלוהים."(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי 'יזכור', שנערך ע'י משרד הביטחון)

# data[].attributes.headline
אלאבביום י"ח בחשוון תשל"ג 25.10.1972היה בכיתת מיצטיינים ונפל בתפקידו בצבא ביום ה' בשבט תשנ"א (19.1.1991)

# data[].attributes.subject
אלאבביום י"ח בחשוון תשל"ג 25.10.1972היה בכיתת מיצטיינים ונפל בתפקידו בצבא ביום ה' בשבט תשנ"א (19.1.1991)

# data[].attributes.body
רם בלט בשלוות הנפש שלו ובשלמותו הפנימית, הן כתלמיד בבית-הספר והן בחיי החברה בקרב בני גילו. הוא היה שם דבר בעמידה על עקרונותיו, ולא חשש מעולם לעשות או לומר את אשר חשב לנכון. כך, למשל, בכתה ד', כשהמורה למלאכה חייבה אותו לארוג כמו שאר הילדים, סירב רם מחוסר עניין, ולאחר שלושה שיעורים שבהם עמד על דעתו, הוצא מן הכתה. בתום השיעור, לאחר שכולם עזבו, רם לא היסס: הוא כיבה את האור ונעל את המורה בכתה...

# data[].attributes.headline
אברהם שמואל 

# data[].attributes.subject
אברהם שמואל 

# data[].attributes.body
בן אפרים ומרים. נולד ביום כ' בשבט תש"ו(22.1.1946) בהודו. את לימודיו היסודיים התחיל בהודו ואחרי שעלה לארץ בשנת 1954 סיים אותם בבית הספר האיזורי "אבן-העזר" במושב נחם. לאחר מכן המשיך את לימודיו התיכוניים בבית הספר החקלאי "אשל הנשיא" שבנגב. שם הקדיש את זמנו הפנוי לקריאה, לספורט, לגדנ"ע ולעבודה ציבורית; במיוחד אהב את משחק הכדורגל. בשעת חופשותיו היה עובד במשק ועוזר להוריו. לצה"ל גויס באוגוסט 1966. היה בן אהוב על הוריו והוא היה מסור להם. בכל שעה של חופשה (ולו גם לשעה קלה). היה ממהר הביתה לראות בשלום הוריו. את חבריו אהב מאד והיה קרוב אליהם. כן חיבב ילדים והיה נוהג לשחק עמהם ולספר להם סיפורים. ביום כ' באדר תשכ"ח(20.3.1968) נפל בשעת מילוי תפקידו. הובא למנוחת עולמים בבית הקברות הצבאי שעל הר הרצל בירושלים. מדי שנה, מאז נפלו, נוהגים להתאסף כל ילדי קוצין ואז נערך משחק כדורסל והפרס הוא גביע על שמו.

# data[].attributes.body
more_horiz
יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל
התמונה של מנהל אתר השחר
מנהל אתר השחר
 + 29
●
פחות מדקה

# data[].attributes.headline
חורש דוד נולד

# data[].attributes.subject
חורש דוד נולד

# data[].attributes.body
בשנת 1951

# data[].attributes.headline
אבראם שמואל נולד ב כ' בשבט תש"ו את לימודיו היסודיים התחיל בהודו בשנת 1954 עלה לארץ ישראל

# data[].attributes.subject
אבראם שמואל נולד ב כ' בשבט תש"ו את לימודיו היסודיים התחיל בהודו בשנת 1954 עלה לארץ ישראל

# data[].attributes.body
ן מרים ומרדכי. נולד ביום י"ח בחשוון תשל"ג(25.10.1972) במושב מסילת ציון. רמאון למד בבית-הספר היסודי האזורי 'השחר' שבמושב טל-שחר בכיתה הישגית מיוחדת.

# data[].attributes.body
נולד ונפטר

# data[].attributes.body
אפרים חזן נולד ב-24.1 בשנת 1959 ונפטר ב-10.6 1983.

# data[].attributes.body
בשנת 1956 הוא ומשפחתו עברו לכפר אוריה

# data[].attributes.headline
דוויד  חורש בן 

# data[].attributes.subject
דוויד  חורש בן 

# data[].attributes.body
בשנת 1956 הוא ומשפחתו אברו לכפר אוריה

# data[].attributes.body
אהב מאוד לעזור לזולת.

# data[].attributes.body
נולד ב1980 בבת חולים קפלן

# data[].attributes.body
למד בבית ספר חקלאי מקווה ישראל

# data[].attributes.body
ל

# data[].attributes.body
אהב מאוד טבע וספו

# data[].attributes.body
בן מירה ואלי נולד ביום שלישי תשכ"ז 11.7.1967

# data[].attributes.headline
בן חנה ודוד. נולד ביום ט"ו באלול תש"ל (16.9.1970) ברחובות. רותם למד בבית-הספר היסודי 'בכור לוי' ברחובות, בחטיבת-הביניים 'הרי יהודה' בקרית ענבים ובבית-הספר התיכון 'קציר' ברחובות. בתיכון בחר בלימודים מורחבים בגיאוגרפיה, ידיעת הארץ ואומנות.בחודש פברואר 1989 גויס רותם לשירות חובה בצה"ל והוצב לשרת בחיל-השריון. הוא סיים טירונות ונשלח לבית-הספר לשריון לקורס מקצועות הטנקים. למד להכיר את טנק המרכבה ונשלח לאמון הצמ"פ (צוות-מחלקה-פלוגה) במסגרת הגדוד. בתום האימון יצא עם הגדוד לפעילויות בלבנון. בתום תקופה נשלח לקורס קצינים בסיסי, עבר השלמה של קציני תחזוקה והוצב לשרת בבה"ד 6. הוא שימש מדריך בקורס נגדים, הועלה לדרגת סגן והתמנה סגן מפקד הקורס. מפקדים בבה"ד 6 הגדירו את רותם כ"קצין מיוחד, לא שיגרתי, פעלתן, בעל כושר גופני טוב מאוד, קצין שדאג לחייליו... חברותי ומלא שמחת-חיים".רותם הצטיין בידיעת הארץ, אהב לטייל, התעניין באמנות ואהב מוזיקה, אך יותר מכול אהב חברים. ידע ליצור קשר חם עם צעירים בני גילו ועם מבוגרים והקפיד לומר מה שבלבו בדרכו המיוחדת. עמידה על עקרונות הנאמנות והיושר היוו ציוני דרך בחייו הקצרים.ביום י"ג בכסלו תשנ"ג (8.12.1992) נפל רותם בעת שירותו והובא למנוחות-עולמים בבית-העלמין הצבאי ברחובות. הותיר אחריו הורים ושלוש אחיות - עדי, מאיה וגל. רותם הועלה לדרגת סרן לאחר מותו.(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי 'יזכור', שנערך ע'י משרד הביטחון)

# data[].attributes.subject
בן חנה ודוד. נולד ביום ט"ו באלול תש"ל (16.9.1970) ברחובות. רותם למד בבית-הספר היסודי 'בכור לוי' ברחובות, בחטיבת-הביניים 'הרי יהודה' בקרית ענבים ובבית-הספר התיכון 'קציר' ברחובות. בתיכון בחר בלימודים מורחבים בגיאוגרפיה, ידיעת הארץ ואומנות.בחודש פברואר 1989 גויס רותם לשירות חובה בצה"ל והוצב לשרת בחיל-השריון. הוא סיים טירונות ונשלח לבית-הספר לשריון לקורס מקצועות הטנקים. למד להכיר את טנק המרכבה ונשלח לאמון הצמ"פ (צוות-מחלקה-פלוגה) במסגרת הגדוד. בתום האימון יצא עם הגדוד לפעילויות בלבנון. בתום תקופה נשלח לקורס קצינים בסיסי, עבר השלמה של קציני תחזוקה והוצב לשרת בבה"ד 6. הוא שימש מדריך בקורס נגדים, הועלה לדרגת סגן והתמנה סגן מפקד הקורס. מפקדים בבה"ד 6 הגדירו את רותם כ"קצין מיוחד, לא שיגרתי, פעלתן, בעל כושר גופני טוב מאוד, קצין שדאג לחייליו... חברותי ומלא שמחת-חיים".רותם הצטיין בידיעת הארץ, אהב לטייל, התעניין באמנות ואהב מוזיקה, אך יותר מכול אהב חברים. ידע ליצור קשר חם עם צעירים בני גילו ועם מבוגרים והקפיד לומר מה שבלבו בדרכו המיוחדת. עמידה על עקרונות הנאמנות והיושר היוו ציוני דרך בחייו הקצרים.ביום י"ג בכסלו תשנ"ג (8.12.1992) נפל רותם בעת שירותו והובא למנוחות-עולמים בבית-העלמין הצבאי ברחובות. הותיר אחריו הורים ושלוש אחיות - עדי, מאיה וגל. רותם הועלה לדרגת סרן לאחר מותו.(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי 'יזכור', שנערך ע'י משרד הביטחון)

# data[].attributes.headline
נותיו.אפרים עזר בעבודה במ

# data[].attributes.body
נותיו.אפרים עזר בעבודה במשק החקלאי של המשפחה. הוא היה זריז, 

# data[].attributes.headline
📎 Photo
בן חנה ודוד. נול

# data[].attributes.body
📎 Photo
בן חנה ודוד. נולד ביום ט"ו באלול תש"ל (16.9.1970) ברחובות. רותם למד בבית-הספר היסודי 'בכור לוי' ברחובות, בחטיבת-הביניים 'הרי יהודה' בקרית ענבים ובבית-הספר התיכון 'קציר' ברחובות. בתיכון בחר בלימודים מורחבים בגיאוגרפיה, ידיעת הארץ ואומנות.
 בן חנה ודוד. נולד ביום ט"ו באלול תש"ל (16.9.1970) ברחובות. רותם למד בבית-הספר היסודי 'בכור לוי' ברחובות, בחטיבת-הביניים 'הרי יהודה' בקרית ענבים ובבית-הספר התיכון 'קציר' ברחובות. בתיכון בחר בלימודים מורחבים בגיאוגרפיה, ידיעת הארץ ואומנות.
טופד קליין
טופד קליין
שוטרת במשטרה, נפלה באסון הכרמל.
רותי אדר
רותי אדר
 יום ד' בחשוון תש"ן (1.11.1989) נפלה רותי בעת שירותה. היא נספתה בתאונת-דרכים כאשר רכב צבאי פגע ברכבה. היא הובאה למנוחות בבית-העלמין הצבאי בקרית שאול. בת תשע-עשרה היתה במותה. הותירה אחריה הורים, אח - ארנון, ואחות - נורית. 
אלון אילת
אלון אילת
בן שושנה ואברהם נולד בי"א בטבת תשי"ג  נולד בבית השיטה נהרג במלחמת יום הכיפורים (הוא הראשון  מכל ההרוגים של בית השיטה).
רותם רון
רותם רון 
רותם נולד ב1970 ב16 ל9. רותם למד בבית היסודי "בכור לוי". בתאריך 8 12 1992 נפל רותם  

 
שמואל (שמוליק)מאיר
שמואל (שמוליק)מאיר
 ביום י"ח בטבת תשס"ח (26.12.2007) נפל שמוליק בעת מילוי תפקידו והוא בן שלושים ושתיים. הוא הובא למנוחת עולמים בבית העלמין הצבאי שבהר הרצל בירושלים. הניח אחריו רעיה, שני בנים, אם, שתי אחיות ואח. 
ריק
אברהם, שמואל
אברהם, שמואל
ביום י"ג בתשרי תשל"ד (9.10.1973) נפל אברהם בקרב בצומת "מכשיר". טיל פגע בטנק שלו והוא נהרג במקום. הוא הובא למנוחת-עולמים בבית-העלמין בחולון, השאיר אחריו הורים ואחות. לאחר נופלו הועלה לדרגת סמל.
שדות תור
שדות תור 
בן מירה ואלי. נולד ביום ג' בתמוז תשכ"ז (11.7.1967) בקיבוץ גונן שבגליל העליון למרגלות הגולן, להוריו, מורה לאמנות בבית-הספר האזורי בקיבוץ כפר בלום ועובד רשות שמורות הטבע. אח צעיר לאורן. תור היה ילד גדול, בלונדיני, עיניו חומות ונבונות, וראשו חושב, רגוע. בינקותו זכה במטפלת מופלאה - שרה. עד גיל שנתיים התגורר בקיבוץ, ואז עברה המשפחה לראש פינה. שנות ילדותו של תור היו שנים מופלאות של חיים חופשיים וחוויות רבות כגון שחייה בכנרת, טיולים לגולן וטיפוס לחרמון המושלג.


שימעון סעיד בוטה
שימעון סעיד בוטה
שימעון נולד בתשעז 1947 
  בפברואר 1969 התגייס שמעון למשמר הגבול.  
בתאריך 28.1.1972, לאחר סיום תפקידו במתקן, היה אמור שמעון לנסוע לביתו, אך בגלל אופיו הזהיר החליט לנוח לפני הנסיעה. לאחר מכן יצא בדרכו לכיוון ביתו. בצומת צובה אירעה תאונת דרכים קטלנית, בה נפצע שמעון אנושות. הוא נלקח לביה"ח אך נפטר מפצעיו ביום י"ד בשבט תשל"ב (30.1.1972).שמעון היה בן עשרים וחמש בנפלו. הוא נטמן בבית העלמין בהר הרצל, ירושלים. הותיר משפחה.מפקדו של שמעון אמר: "המנוח היה שוטר מעולה, סימפטי ואוהב לעזור, אהוב ואהוד על מפקדיו וחבריו".
(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי 'יזכור', שנערך ע'י משרד הביטחון)


 

# data[].attributes.headline
ברגר  יוחנן נולד באלול תשכ"ה

# data[].attributes.subject
ברגר  יוחנן נולד באלול תשכ"ה

# data[].attributes.headline
ן חנה ודוד. נולד ביום ט"ו באלול תש"ל (16.9.1970) ברחובות. רותם למד בבית-הספר היסודי 'בכור לוי' ברחובות, בחטיבת-הביניים 'הרי יהודה' בקרית ענבים ובבית-הספר התיכון 'קציר' ברחובות. בתיכון בחר בלימודים מורחבים בגיאוגרפיה, ידיעת הארץ ואומנות.בחודש פברואר 1989 גויס רותם לשירות חובה בצה"ל והוצב לשרת בחיל-השריון. הוא סיים טירונות ונשלח לבית-הספר לשריון לקורס מקצועות הטנקים. למד להכיר את טנק המרכבה ונשלח לאמון הצמ"פ 

# data[].attributes.subject
ן חנה ודוד. נולד ביום ט"ו באלול תש"ל (16.9.1970) ברחובות. רותם למד בבית-הספר היסודי 'בכור לוי' ברחובות, בחטיבת-הביניים 'הרי יהודה' בקרית ענבים ובבית-הספר התיכון 'קציר' ברחובות. בתיכון בחר בלימודים מורחבים בגיאוגרפיה, ידיעת הארץ ואומנות.בחודש פברואר 1989 גויס רותם לשירות חובה בצה"ל והוצב לשרת בחיל-השריון. הוא סיים טירונות ונשלח לבית-הספר לשריון לקורס מקצועות הטנקים. למד להכיר את טנק המרכבה ונשלח לאמון הצמ"פ 

# data[].attributes.body
שוטרת במשטרה, נפלה באסון הכרמל.

# data[].attributes.body
יום ד' בחשוון תש"ן (1.11.1989) נפלה רותי בעת שירותה. היא נספתה בתאונת-דרכים כאשר רכב צבאי פגע ברכבה. היא הובאה למנוחות בבית-העלמין הצבאי בקרית שאול. בת תשע-עשרה היתה במותה. הותירה אחריה הורים, אח - ארנון, ואחות - נורית.

# data[].attributes.body
בן שושנה ואברהם נולד בי"א בטבת תשי"ג  נולד בבית השיטה נהרג במלחמת יום הכיפורים (הוא הראשון  מכל ההרוגים של בית השיטה).

# data[].attributes.body
רותם נולד ב1970 ב16 ל9. רותם למד בבית היסודי "בכור לוי". בתאריך 8 12 1992 נפל רותם

# data[].attributes.headline
שמואל (שמוליק)מאיר

# data[].attributes.subject
שמואל (שמוליק)מאיר

# data[].attributes.body
ביום י"ח בטבת תשס"ח (26.12.2007) נפל שמוליק בעת מילוי תפקידו והוא בן שלושים ושתיים. הוא הובא למנוחת עולמים בבית העלמין הצבאי שבהר הרצל בירושלים. הניח אחריו רעיה, שני בנים, אם, שתי אחיות ואח.

# data[].attributes.headline
אברהם, שמואל

# data[].attributes.subject
אברהם, שמואל

# data[].attributes.body
ביום י"ג בתשרי תשל"ד (9.10.1973) נפל אברהם בקרב בצומת "מכשיר". טיל פגע בטנק שלו והוא נהרג במקום. הוא הובא למנוחת-עולמים בבית-העלמין בחולון, השאיר אחריו הורים ואחות. לאחר נופלו הועלה לדרגת סמל.

# data[].attributes.body
בן מירה ואלי. נולד ביום ג' בתמוז תשכ"ז (11.7.1967) בקיבוץ גונן שבגליל העליון למרגלות הגולן, להוריו, מורה לאמנות בבית-הספר האזורי בקיבוץ כפר בלום ועובד רשות שמורות הטבע. אח צעיר לאורן. תור היה ילד גדול, בלונדיני, עיניו חומות ונבונות, וראשו חושב, רגוע. בינקותו זכה במטפלת מופלאה - שרה. עד גיל שנתיים התגורר בקיבוץ, ואז עברה המשפחה לראש פינה. שנות ילדותו של תור היו שנים מופלאות של חיים חופשיים וחוויות רבות כגון שחייה בכנרת, טיולים לגולן וטיפוס לחרמון המושלג.

# data[].attributes.headline
שימעון סעיד בוטה

# data[].attributes.subject
שימעון סעיד בוטה

# data[].attributes.body
שימעון נולד בתשעז 1947
בפברואר 1969 התגייס שמעון למשמר הגבול.

בתאריך 28.1.1972, לאחר סיום תפקידו במתקן, היה אמור שמעון לנסוע לביתו, אך בגלל אופיו הזהיר החליט לנוח לפני הנסיעה. לאחר מכן יצא בדרכו לכיוון ביתו. בצומת צובה אירעה תאונת דרכים קטלנית, בה נפצע שמעון אנושות. הוא נלקח לביה"ח אך נפטר מפצעיו ביום י"ד בשבט תשל"ב (30.1.1972).שמעון היה בן עשרים וחמש בנפלו. הוא נטמן בבית העלמין בהר הרצל, ירושלים. הותיר משפחה.מפקדו של שמעון אמר: "המנוח היה שוטר מעולה, סימפטי ואוהב לעזור, אהוב ואהוד על מפקדיו וחבריו".
(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי 'יזכור', שנערך ע'י משרד הביטחון)

# data[].attributes.body
נפל בי"ג בכסלו תשנ"ג בן חנה ודוד אהב לטייל. רותם הועלה לדרגה סגן לאחר מותו.

# data[].attributes.body
נולד ברחובות מת באסון המסוקים 1997

# data[].attributes.headline
﻿מלכה אברהם:בן יוסף ולילי. נולד בשנת תשי"א (1951) בקזבלנקה שבמרוקו, ועלה עם משפחתו ארצה בשנת 1956. המשפחה התיישבה בכפר-אוריה, מושב בפרוזדור ירושלים, ואברהם למד בבית-הספר היסודי "טל שחר" שבאיזור. הוא היה נער מחונן, תלמיד חרוץ ושקדן. הוא שיחק בקבוצת הכדורגל המקומית והיה חבר בקבוצת הנוער לכדורגל של "הפועל" אזור. 

# data[].attributes.subject
﻿מלכה אברהם:בן יוסף ולילי. נולד בשנת תשי"א (1951) בקזבלנקה שבמרוקו, ועלה עם משפחתו ארצה בשנת 1956. המשפחה התיישבה בכפר-אוריה, מושב בפרוזדור ירושלים, ואברהם למד בבית-הספר היסודי "טל שחר" שבאיזור. הוא היה נער מחונן, תלמיד חרוץ ושקדן. הוא שיחק בקבוצת הכדורגל המקומית והיה חבר בקבוצת הנוער לכדורגל של "הפועל" אזור. 

# data[].attributes.attachment_link.title
נזכור את כולם

# data[].attributes.body
דוד, בן מלכה ואריה, נולד ביום כ"א באייר תשי"ד (24.5.1954) במושב טל-שחר. הוא למד בבית-הספר היסודי "השחר" בטל- שחר,

# data[].attributes.headline
רותם רון                                          רותם למד בבית-הספר היסודי 'בכור לוי' ברחובות, בחטיבת-הביניים 'הרי יהודה' בקרית ענבים ובבית-הספר התיכון 'קציר' ברחובות. בתיכון בחר בלימודים מורחבים בגיאוגרפיה, ידיעת הארץ ואומנות.בחודש פברואר 1989 גויס רותם לשירות חובה בצה"ל והוצב לשרת בחיל-השריון. הוא סיים טירונות ונשלח לבית-הספר לשריון לקורס מקצועות הטנקים. למד להכיר את טנק המרכבה ונשלח לאמון 

# data[].attributes.subject
רותם רון                                          רותם למד בבית-הספר היסודי 'בכור לוי' ברחובות, בחטיבת-הביניים 'הרי יהודה' בקרית ענבים ובבית-הספר התיכון 'קציר' ברחובות. בתיכון בחר בלימודים מורחבים בגיאוגרפיה, ידיעת הארץ ואומנות.בחודש פברואר 1989 גויס רותם לשירות חובה בצה"ל והוצב לשרת בחיל-השריון. הוא סיים טירונות ונשלח לבית-הספר לשריון לקורס מקצועות הטנקים. למד להכיר את טנק המרכבה ונשלח לאמון 

# data[].attributes.headline
יואל ביננפלד

# data[].attributes.subject
יואל ביננפלד

# data[].attributes.body
הם למדו בבית ספר השחר

# data[].attributes.body
מלכה, אברהם בן יוסף ולילי. נולד בשנת תשי"א (1951) בקזבלנקה שבמרוקו. עלה עם משפחתו ארצה בשנת 1956.  משפחה התיישבה בכפר-אוריה, מושב בפרוזדור ירושלים,  אברהם למד בבית-הספר היסודי "טל שחר" שבאיזור.  הוא שיחק בקבוצת הכדורגל המקומית והיה חבר בקבוצת הנוער לכדורגל של "הפועל" אזור.  הוא נהג לעזור להוריו בעבודות חקלאיות ככל שיכול למען הקל עליהם. אחרי שסיים את לימודיו היסודיים, בחר להמשיך ללמוד בפנימייה הצבאית לקציני-ים בעכו  כעבור שנתיים ומחצה עזב את הפנימייה וחזר לבית הוריו. הוא המשיך ללמוד בשעות-הערב ולעבוד בימים, והקדיש מזמנו גם לספורט.
אברהם גויס לצה"ל במאי 1969 והתנדב לשרת בחיל הצנחנים.  . אור ליום ח' בכסלו תש"ל (17.11.1969), נפל אברהם בבקעת-הירדן בהיתקלות עם האויב. הובא למנוחת-עולמים בבית-הקברות הצבאי בקרית-שאול.

# data[].attributes.headline
בן רוחמה ונחום, נולד ביום ט"ו בשבט תשי"ט (24.1.1959) באור עקיבא. בגיל צעיר עבר אפרים עם משפחתו לכפר אוריה. הוא למד בבית-הספר היסודי במושב טל-שחר, ובבית-הספר "אורט" ברמלה. אפרים אהב ספורט, בעיקר כדורגל, ושיחק בקבוצת המושבים. בעונות הקיץ הדריך אפרים בקייטנות נוער. הוא השתתף בהשתלמות מד"צים, והרבה לטייל בארץ על אופנוע שרכש מחסכונותיו.אפרים עזר בעבודה במשק החקלאי של המשפחה. הוא היה זריז, חרוץ, תמיד ידע מה לעשות, וכיצד לעשות.באוקטובר 1976 התגייס אפרים לצה"ל. הוא עבר קורס טירונות והוצב כנהג זחל"ם. כשלוש שנים שירת אפרים בסיני, ותקופה קצרה שירת כשוטר גדודי. באפריל 1978 הוא עלה לדרגת רב"ט, ובסוף אותה שנה עלה לדרגת סמל.אחרי ששוחרר משירות סדיר, התחיל אפרים לעבוד כנהג משאית במפעל תעשייתי. כשפרצה מלחמת שלום הגליל, הוא נקרא שלוש פעמים לשירות מילואים. הוא התנדב למשימות נועזות, אף כי היה משוחרר מהן, מסיבות בריאות.ביום כ"ט בסיוון תשמ"ג (10.6.1983) התנדב אפרים והצטרף לסיור בוקר, כנהג וכאחראי על מקלע. הוא סייר בתוך מטע זיתים ליד הכפר דיר-קאנון בלבנון. מארב מחבלים פתח באש על חיילי הסיור, ואפרים נפגע ונהרג. בן 24 שנים הוא היה במותו.שר הביטחון משה ארנס כתב עליו למשפחתו: "הוא התנדב לסיור בו מצא את מותו. היה לוחם אמיץ וחבר למופת".מפקד יחידתו כתב עליו: "בשירותו הכרנו את אפרים, החייל הנאמן והחבר המסור, שגם בימי מלחמה לא מש החיוך מפניו. בשירותו האחרון הכרנו את אפרים, הבעל המסור למשפחתו".אפרים הובא למנוחות בבית-הקברות בכפר אוריה. הוא השאיר אחריו רעיה, ילד בן 4 חודשים, אם, חמישה אחים ושתי אחיות.(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי 'יזכור', שנערך ע'י משרד הביטחון)חזרה לעמוד ראשי 

# data[].attributes.subject
בן רוחמה ונחום, נולד ביום ט"ו בשבט תשי"ט (24.1.1959) באור עקיבא. בגיל צעיר עבר אפרים עם משפחתו לכפר אוריה. הוא למד בבית-הספר היסודי במושב טל-שחר, ובבית-הספר "אורט" ברמלה. אפרים אהב ספורט, בעיקר כדורגל, ושיחק בקבוצת המושבים. בעונות הקיץ הדריך אפרים בקייטנות נוער. הוא השתתף בהשתלמות מד"צים, והרבה לטייל בארץ על אופנוע שרכש מחסכונותיו.אפרים עזר בעבודה במשק החקלאי של המשפחה. הוא היה זריז, חרוץ, תמיד ידע מה לעשות, וכיצד לעשות.באוקטובר 1976 התגייס אפרים לצה"ל. הוא עבר קורס טירונות והוצב כנהג זחל"ם. כשלוש שנים שירת אפרים בסיני, ותקופה קצרה שירת כשוטר גדודי. באפריל 1978 הוא עלה לדרגת רב"ט, ובסוף אותה שנה עלה לדרגת סמל.אחרי ששוחרר משירות סדיר, התחיל אפרים לעבוד כנהג משאית במפעל תעשייתי. כשפרצה מלחמת שלום הגליל, הוא נקרא שלוש פעמים לשירות מילואים. הוא התנדב למשימות נועזות, אף כי היה משוחרר מהן, מסיבות בריאות.ביום כ"ט בסיוון תשמ"ג (10.6.1983) התנדב אפרים והצטרף לסיור בוקר, כנהג וכאחראי על מקלע. הוא סייר בתוך מטע זיתים ליד הכפר דיר-קאנון בלבנון. מארב מחבלים פתח באש על חיילי הסיור, ואפרים נפגע ונהרג. בן 24 שנים הוא היה במותו.שר הביטחון משה ארנס כתב עליו למשפחתו: "הוא התנדב לסיור בו מצא את מותו. היה לוחם אמיץ וחבר למופת".מפקד יחידתו כתב עליו: "בשירותו הכרנו את אפרים, החייל הנאמן והחבר המסור, שגם בימי מלחמה לא מש החיוך מפניו. בשירותו האחרון הכרנו את אפרים, הבעל המסור למשפחתו".אפרים הובא למנוחות בבית-הקברות בכפר אוריה. הוא השאיר אחריו רעיה, ילד בן 4 חודשים, אם, חמישה אחים ושתי אחיות.(דף זה הוא חלק ממפעל ההנצחה הממלכתי 'יזכור', שנערך ע'י משרד הביטחון)חזרה לעמוד ראשי 