# data[].attributes.body
Vi kunne indføre at der er én case på 6.semester og én case på 7.semester. Denne case påbegyndes efter ca halvdelen af semester er gennemført.

Til eksamen trækkes et ud af 20 i forvejen kendte spørgsmål til fagspecifikke læringsmål samt forsvar af casen.

TF

# data[].attributes.headline
Cases som del af ent undervisningsforløb

# data[].attributes.subject
Cases som del af ent undervisningsforløb

# data[].attributes.body
Cases skal bygge på kompetencer, viden og færdighed som vi har givet den enkelte studerende igennem mere traditionel undervisning. Casen skal måske komme ind i billedet når der er et fundament at bygge på. Denne struktur skal styres af os og bliver ikke “fri leg cases” hvor jeg som underviser ikke har føling/kontrol  med forløbet. Jeg er tro imod at den studerende skal bestå en udefrakommende prøve der er meget omfattende og føler mig derfor forpligtet til at undervise i en bestemt retning og efter en metode jeg tror virker.

TF

# data[].attributes.body
Før vi starter med cases, bør der være nogle mål der er opfyldt.
De studerende bør have en grundviden med metoder til løsning / forståelse af mål.

Cases bør derefter være en "opgave" hvor det demonstreres at målene er opnået og metoden beherskes.

Derfor bør undervisningen tilrettelægges iht. en samlet målbeskrivelse med faglige delmål, der kan indgå i maks. 2 cases til sidst i et semester.

Brt

# data[].attributes.body
Case og narrativer hænger i min optik ikke sammen med den nuværende skemaordning.
Hver case og hvert narrativ forventer slut niveau hos den studerende. Efter case 1 forventes det at den studerende er på samme niveau som efter case 5! Den studerende skal kunne forsvare case 1 til samme niveau som case 5.
Casene er ikke designet som en flertrinsraket men som hele raketter. Denne tilstand er låst pga portfolio eksamen.
Der er ikke tid til at behandle alle emnerne mere end en gang.

Da vi overgik til sprint, blev der fjernet konfrontationstimer med det argument af sprint ville give en synergi. Overgangen til løbene skema har derimod ikke tilbageført timer mens målene ikke er ændret. Det mener jeg ikke hænger sammen.

Cases fungerer når de bygger oven på viden og tænkes som en flertrinsraket. Samtidig skal cases trækkes ud af portfolioeksamen så casene ikke tvinges ind i en “favne alt hver gang” situation.
TF

# data[].attributes.body
Der er konsensus om at cases er super godt.

Casen er nem at retfærdiggøre. Det er nemmere for de studerende at se sammenhængen.

Der kan være en bedre relation til at gøre de studerende til problem løsere og ikke opgaveløsere.

Narrativer er nødvendige i forhold til at lave problemløsning.

TM:

Det er relevant at se på hvor narrativer er relevante i forhold til semesteret. Det er vigtigt at narrativet bliver skåret til så det ikke kommer til at overskygge de faglige elementer

El-Faggruppen (de 2 vi havde) er generelt glade for de narrativer der foreligger.

# data[].attributes.body
PA: Vand på kedlen introduktion til den professionelle verden, forståelse af driftstimer, hvad sker der når udstyret fejler sat i relief i forhold til virkeligheden - De studerende kan bedst forstå det i forhold til en bil.
De har svært ved at reflektere, De har et snævert perspektiverings perspektiv i forhold til levetid, driftstimer

TM: reducering af OFA spjæld (over fire air) Hvor de ser hvilken påvirkning luft tilførsel har dannelse af NOx. De ser her på trend kurver, som giver dem mulighed for at se konsekvensen ved at flytte lufttilførsel.
Bagsiden af casen er, hvis de studerende ikke søger vejledning, kan de få en misforstået opfattelse af hvad der sker. De får altså ikke de fulde udbytte af øvelsen.
PBY nogle spørgsmål, som kan skabe fokus på det de skal være obs på; samme luft mængde, hvorfor det? - flere NOx, hvad skete der? til at hjælpe til reflektionen.

Virker godt at de kalder underviser ind efter endt øvelse, til kort præsentation og opsummering af pointer. Her kan vi få løst evt. misforståelse eller tilføjelser.

eks. på spørgsmål der kunne blive stillet til eksamen, som afklaring. Har I forstået hvad der skete.

Det er vigtigt at de studerende er klædt på til at kunne gå ind i casen.
Eller at casen giver mulighed for, at de studerende søger tilbage i teorien, dog er det ofte tidspresset - overlader ikke tid til at vende retur til teorien.

Det kræver en klar ramme for casen, det kræver at de studerende søger vejledning, selv søger ind i teoribøger - (især for simulatorøvelse)

Planlægningen er vigtig: rækkefølgen af PA og TM er vigtig. Så de studerende får PI diagrammer i PA før kold øvelse.

- Skal der stadig være præsentationer for hver "case uge"
- Hvad skal portfolien indeholde? - i forhold til også en kommende eksamen.
- vejledning - sikre at tiden bliver brugt rigtig

# data[].attributes.body
1) Case-undervisning som ramme fungerer som sådan ok, men MN-casene på 4. semester passer ikke særlig godt til overskriften "Marine Engineering". Omvendt vil det være meget svært at gøre noget ved det.

2) 5. semester MN case 1 fungerer godt. TM-cases på 4. semester ser godt på papir (vi har prøvet dem :-))

3) Som selvstændigt narrativ fungerer MN 4. sem. case 1 og 2 rigtig godt, men ikke i forhold til det overordnede tema på 4. semester. Desuden ville det være rart at kunne få de ekstra 2 x 3 timer til alm. undervisning, fordi fremlæggelserne giver stoftrængsel.

4) Der skal gerne være sammenhæng fra case til 1 til case 2 til ... for at holde fast i det overordnede tema.

5) Ikke for stram struktur.
Der skal være (tid til) ordentlig feedback
Er det nødvendigt med fælles fremlæggelser på klassen, som tager tid fra den øvrige undervisning?

# data[].attributes.body
- Man drukner i portfolio-afleveringer (og rettearbejde)
- Man risikerer at det er underviseren der arbejder, i stedet for de studerende
- De studerende får ikke noget ud af tilbagemeldingerne på casen, med mindre man tvinger dem
- Der går vigtige pointer tabt, fordi der ikke er tid til at følge ordentligt op på tingene

# data[].attributes.body
En god case kan;
+ Gøre tørt stof spændende
+ Binde flere forskellige emner sammen
+ Øge forståelsen for teoriens tilknytning til praksis
+ De studerende ved hvorfor stoffet er relevant (øget motivering for læring)
+ Der er indbygget undervisningsdifferentiering i cases, men vi har en opgave i at definere minimumskrav

# data[].attributes.headline
IN og EL - studentercentreret undervisning via informationssøgning

# data[].attributes.subject
IN og EL - studentercentreret undervisning via informationssøgning

# data[].attributes.body
I IN og EL er der fokus på at anvende engelsksprogede fagudtryk i forbindelse med transformerøvelsen. Her bliver de studerende bedt om at foretage informationssøgning samt at orientere sig selvstændigt via diverse standarder, ordbøger o.lign. med relevans for emnet inden fremlæggelsen. Herefter stilles spørgsmål og der gives feedback.

# data[].attributes.headline
IN og MN - studentercentreret undervisning i højsædet

# data[].attributes.subject
IN og MN - studentercentreret undervisning i højsædet

# data[].attributes.body
I IN og MN er der udarbejdet en fælles case i forbindelse med FN's verdensmål, hvor de studerende selv vælger et mål at arbejde videre med. Meningen er at komme med innovative løsningsmodeller, eller at highlighte allerede eksisterende løsninger som maskinmesterstuderende, som har relevans for den grønne omstilling og andre centrale verdensmål i forbindelse med bæredygtighed.