# data[].attributes.body
Competència entre dues llengües en contacte que provoca el desplaçament total o parcial d'una d'elles en els diversos àmbits d'ús lingüístic. És, doncs, una situació dinàmica i inestable. Sorgeix quan una llengua forastera comença a ocupar els àmbits d'ús d'una altra al seu propi territori. Un cop començat el procés, el desenllaç és la desaparició de la mateixa llengua i la substitució per la forastera (substitució lingüística) o el procés contrari: la normalització lingüística.

Exemple: Un exemple notable de conflicte lingüístic és el cas del català i el castellà a Catalunya, Espanya.

# data[].attributes.body
Una llengua minoritzada és aquella que perd àmbits d'ús en el seu propi territori i tots els seus parlants es veuen obligats a practicar un bilingüisme unilateral, ja que la llengua pròpia és insuficient per viure-hi. Són llengües minoritzades: català, bretó, occità, basc, gallec, sard, cors, caló…

Exemple: El català es troba en una situació de llengua minoritzada atès que «pateix una restricció dels seus àmbits

# data[].attributes.body
Disciplina que estudia les interaccions entre la llengua i el medi social i se centra en les varietats de llengua, la identitat lingüística dels grups socials, les actituds enfront del llenguatge, els fenòmens de bilingüisme i multilingüisme, etc.

# data[].attributes.body
El bilingüisme és un terme que etimològicament fa referència a l'existència de dues llengües en un individu o un grup social.

Tipus:

Bilingüisme individual → són les persones que tenen la capacitat de dominar dues llengües.

Bilingüisme social → són els grups socials que es fan servir dues llengües, sigui per al motiu que sigui, a causa de qualsevol factor (imposició política, immigració, necessitats de comunicació...).

Bilingüisme passiu → són les persones que coneixen dues llengües, però una no la fan servir.

Bilingüisme actiu → són les persones que coneixen dues llengües i fan servir les dues llengües.

# data[].attributes.body
En sociolingüística, procés pel qual en una situació de conflicte lingüístic una llengua o una varietat lingüística, la dominant, s'imposa totalment o parcialment sobre una altra, la dominada.

Exemple: A Bielorússia el 72% dels habitants parlen rus a casa, mentre que el bielorús només el fan servir a casa un 11,9%. Només un 29,4% pot escriure, parlar i llegir bielorús correctament. En aquest cas el rus ha substituït el bielorús.

# data[].attributes.body
La diglòssia és una situació sociolingüística en què dos idiomes són utilitzats amb valor social diferent: un és utilitzat per a funcions formals, generalment en l’ús escrit, i l’altre, és utilitzat per a funcions informals, bàsicament orals.

Exemple: Trobem parlants de la Vall d'Aran, Espanya, que parlen castellà, català i aranès; el castellà i català serien considerats idiomes de «prestigi» en ser utilitzats en institucions i organismes oficials, així com situacions formals; mentre que l'aranesa estaria reservada per a situacions quotidianes i intimes.

# data[].attributes.body
Constitució Espanyola de 1978 (Article 3, 1-3)

1. El castellà és la llengua espanyola oficial de l'Estat. Tots els espanyols tenen el deure conèixer-la i el dret a utilitzar-la.

2.  Les altres llengües espanyoles són també oficials a les comunitats autònomes respectives d'acord amb els seus Estatuts.

3.  La riquesa de les diferents modalitats lingüístiques d'Espanya és un patrimoni cultural que serà objecte de respecte i protecció especial.

# data[].attributes.body
Estatut d'Autonomia de les Illes Balears (2007) (Article 4, 1-3)

1. La llengua catalana, pròpia de les Illes Balears, tindrà, juntament amb la castellana, el caràcter d'idioma oficial.

2. Tots tenen el dret de conèixer-la i utilitzar-la, i ningú no podrà ser discriminat per raó de l'idioma.

3. Les institucions de les Illes Balears garantiran l'ús normal i oficial dels dos idiomes, prendran les mesures necessàries per assegurar el seu coneixement i crearan les condicions que permetin arribar a la igualtat plena de les dues llengües quant als drets dels ciutadans de les Illes Balears.

# data[].attributes.body
Procés sociocultural a través del qual una llengua poc o gens cultivada s'adapta a una regulació ortogràfica, lèxica i gramatical i, al mateix temps, accedeix a àmbits d'ús lingüístics fins aleshores reservats a una altra llengua o varietat d'aquella.

Exemple: El 1482 fins avui en dia, l'Estat Espanyol i l'Estat Francès, defensen el castellà i el francès i han pres contra el català.