# data[].attributes.body
Početkom listopada 1918. godine osnovano Narodno vijeće Slovenaca, Hrvata i Srba. Narodno vijeće SHS bilo je najviše političko tijelo južnoslavenskih zemalja Monarhije. Vodstvo vijeća činili su slovenski političari Anton Korošec kao predsjednik te Ante Pavelić(stariji) i Svetozar Pribićević kao potpredsjednici.

# data[].attributes.body
Nekoliko dana prije kapitulacije Austro-Ugarske Monarhije, 29. listopada 1918., u Zagrebu se na izvanrednoj sjednici sastao Hrvatski sabor i donio dvije iznimno važne odluke. Prvom su odlukom prekinute sve državnopravne veze Trojedne Kraljevine Hrvatske ,Slavonije i Dalmacije s Kraljevinom Ugarskom i Carevinom Austrijom. Trojedna je Kraljevina proglašena neovisnom te je ušla u zajedničku Državu Slovenaca, Hrvata i Srba. Teritorij tek proglašene države trebala su činiti područja na kojima su, u sklopu Monarhije, živjela ta tri naroda. Novostvorena država trebala je biti samo privremeno rješenje do konačnog ujedinjenja sa Srbijom i Crnom Gorom. Drugom je odlukom Sabor svoje ovlasti prenio na Narodno vijeće SHS, čime je ono postalo vrhovno tijelo vlasti o novonastaloj državi. 1. prosinca 1918. Aleksandar Karađorđević proglasio ujedinjenje Države Slovenaca, Hrvata i Srba s Kraljevinom Srbijom u jedinstveno Kraljevstvo Srba, Hrvata i Slovenaca. Moglo se naslutiti da će novonastala monarhija biti organizirana centralistički

# data[].attributes.headline
petsto tisuća turaka bilo prisiljeno napustiti grčku- os 1919. do 1922.g

# data[].attributes.subject
petsto tisuća turaka bilo prisiljeno napustiti grčku- os 1919. do 1922.g

# data[].attributes.body
Petsto tisuća Turaka bilo je prisiljeno napustiti Grčku , a milijun i tristo tisuća Grka moralo je otići iz Turske. Vlast je u Osmanskom Carstvu još tijekom Prvog svjetskog rata počela masovno ubijati pripadnike armenske manjine pod optužbom da nisu odani državi u kojoj žive. Do 1923. godine ubijeno je više od milijun ljudi premda se o točnom broju stradalih još i danas raspravlja. U Njemačkoj su naoružane skupine vojnika-povratnika s bojišta provodile nasilje, dok su u dijelovima nekadašnje Austro-Ugarske djelovale bande dezertera. U Europi je nastalo devet novih država. Četiri su carstva propala: Osmansko Carstvo, Njemačko Carstvo, Rusko Carstvo i Austro-Ugarska.

# data[].attributes.body
Kako je ustav izglasan 28. lipnja 1921., na pravoslavni blagdan sv. Vida, nazvan je Vidovdanskim ustavom. Način na koji je ustav izglasan bio je sporan. Suprotno odredbama Krfske deklaracije i odlukama Narodnog vijeća SHS, kojima se za tako važnu odluku predviđala dvotrećinska većina, ustav je prihvaćen običnom većinom. Usto, u radu Skupštine uopće nisu sudjelovali zastupnici HPSS-a i KPJ-a. Zastupnici HPSS-a nisu željeli položiti prisegu kralju, a KPJ je isključen iz rada skupštine. Takav je nepotpuni parlament jedva skupljenom natpolovičnom većinom donio Vidovdanski ustav. Tim je ustavom Kraljevina SHS definitivno postala centralističkom monarhijom a kralju su dane velike ovlasti. Hrvatska je posebnost praktički nestala podjelom na 33 oblasti i ukidanjem Hrvatskoga sabora.

# data[].attributes.headline
priznanje monarhije i Vidovdanskog ustava- 1925.g

# data[].attributes.subject
priznanje monarhije i Vidovdanskog ustava- 1925.g

# data[].attributes.body
Stjepan Radić promijenio ime stranke u Hrvatska seljačka stranka. Svetozar Pribićević, političar koji se u prvim godinama nove države zauzimao za unitarizam i centralizam, s vremenom se također našao u oporabi. Stajališta te dvojice političara, nekad ljutih suparnika, počela su se približavati. Radić je odustao od republikanske ideje i prihvatio monarhiju , a Pribićević je odbacio unitarizam i prihvatio federalizam. Približavanje stajališta Pribićevićeve Samostalne demokratske stranke i Radićeve Hrvatske seljačke stranke na kraju je potaknulo povezivanje tih stranaka u Seljačko-demokratsku koaliciju

# data[].attributes.headline
atentat na hrvatske zastupnike u Narodnoj skupštini- 1928.g

# data[].attributes.subject
atentat na hrvatske zastupnike u Narodnoj skupštini- 1928.g

# data[].attributes.body
20. lipnja 1918. zastupnik radikalne stranke Puniša Račić pucao je u hrvatske zastupnike. Pritom je ubio Pavla Radića i Đuru Basaričeka, a ranio Stjepana Radića, Ivana Pernara i Ivana Granđu. Stjepan Radić je nakon operacije u Beogradu prevezen u Zagreb, ali je od posljedica ranjavanja umro u kolovozu iste godine. Predsjedničko mjesto u HSS-u preuzeo je Vladko Maček. Zastupnici SDK-a odbili su sudjelovati u daljnjem radu skupštine te unaprijed odbacili sve odluke koje bi ona mogla donijeti u krnjem sastavu. Osudili su srpsku prevlast u državi i najavili borbu za njezino preuređenje kako bi se svi njezini dijelovi mogli osjećati ravnopravnima. No kralj Aleksandar imao je bitno drukčije planove.

# data[].attributes.headline
početak Velike gospodarske krize- 1929.g

# data[].attributes.subject
početak Velike gospodarske krize- 1929.g

# data[].attributes.body
ŠESTOSIJEČANJSKA DIKTATURA

Krizu u zemlji nastalu nakon atentata na hrvatske zastupnike iskoristio je kralj Aleksandar. Koristeći se izgovorom da u tako teškom vremenu između kralja i naroda ne smije biti nikakvih posrednika, ukinuo je Vidovdanski ustav i raspustio Narodnu skupštinu. Ta je njegova odluka objavljena 6. siječnja 1929. godine pa odatle i naziv Šestosiječanjska diktatura. Kraljeva je odluka u početku u Hrvatskoj izazivala pozitivan odjek jer se očekivalo da će diktatura trajati kratko te da označuje samo početak pravednijega u ravnopravnijeg preuređenja države. No kralj Aleksandar, suprotno tim nadama, nije diktaturu zamislio kao sredstvo nego kao cilj. Zabranjenje su i političke stranke koje su u imenu nosile nacuonalno obilježje, a potkraj iste godine ime države promijenjeno je u Kraljevina Jugoslavija. Država je podijeljena na devet banovina.

# data[].attributes.body
Ustaše su namjeravali terorističkim akcijama oslabiti Jugoslaviju i pridonijeti njezinu raspadu, nakon čega bi Hrvatska mogla ostvariti neovisnost. Vjerovali su da bi kraljeva smrt bila prvi korak prema raspadu Jugoslavije te su potkraj 1933. godine u Zagrebu na njega izveli atentat.

# data[].attributes.headline
atentat na kralja Aleksandra u Marseilleu- 1934.g

# data[].attributes.subject
atentat na kralja Aleksandra u Marseilleu- 1934.g

# data[].attributes.body
Pokušaj nije uspio, ali im je kraljev posjet Marseilleu 1934.godine otvorio novu prigodu. Atentat je organizirao Pavelićev povjerenik Eugen Dido Kvaternik, a izvršitelj je bio član VMRO-a. Kralj Aleksandar i njegov domaćin, francuski ministar vanjskih poslova Louis Barthou, u atentatu su ubijeni. Nakon ubojstva kralja Aleksandra vlast je, uime maloljetnog prijestolonasljednika Petra, preuzelo he tročlano namjesništvo predvođeno knezom Pavlom, kraljevim bratićem. Namjesništvo je odmah dalo na znanje da ne namjerava ništa bitno mijenjati te je nastavilo politiku zasnovanu na centralizmu, unitarizmu i srpskoj prevlasti.

# data[].attributes.body
Sve složenija međunarodna situacija prisilila je vladu na pregovore. Jačanje nacističke Njemačke, kao i fašističke Italije, prijetilo je novim ratom. Zato je knezu Pavlu bilo stalo da se što prije postigne dogovor s hrvatskom stranom. Pregovore s Vladkom Mačekom vodio je predsjednik vlade Dragiša Cvetković. Oni su 26. kolovoza 1939. u Zagrebu potpisali sporazum Cvetković-Maček. Njime je stvorena Banovina Hrvatska a Maček je imenovan potpredsjednikom Cvetkovićeve vlade. Banom je imenovan Ivan Šubašić, član HSS-a.