# data[].attributes.body
,, Eu, IA și personajele”

Iată dintre serile acelea lungi, în care liniștea camerei apasă mai tare decât ar trebui.

Cartea mea preferată ,, De veghe în lanul de secară” de J.D. Salinger stătea deschisă pe birou, cu cotorul ușor forțat, semn că nu era prima dată când mă opream în același loc. Tocmai mă gândeam la Holden Caulfield, adolescentul care vorbea, se plângea, fugea de oameni și, în același timp, părea că îi caută peste tot.

Am oftat și am închis cartea.

— Nu-l suport, am murmurat. Ce mă mai enervează uneori. El, care este atât de inteligent, pare atât de neajutorat!

Am deschis laptopul mai mult din reflex.

Pare că aveam nevoie de un partener de conversație și mi-a venit în minte IA. Ia să dau o căutare pe chatgpt, ca să văd dacă îl cunoaște pe Holden. Nu ar strica să mă joc puțin. I-am spus ce carte citesc și cât mă intrigă personajul pe nume Holden. L-am întrebat: ,, De ce e Holden atât de enervant?”

Răspunsul a venit repede:

„Poate pentru că spune lucruri pe care alții le ascund.”

Am ridicat sprâncenele. Nu era răspunsul pe care îl așteptam. Îmi imaginam că îl analizează așa cum fac IA-urile, că mă descoase despre el.

„Adică?” am continuat.

IA părea că nu se dă bătut și mi-a servit-o la fileu:

„Nu-ți pare sincer? Chiar și când greșește?”

Am rămas câteva secunde cu mâinile pe tastatură.

Sincer… era. Dar era și obositor. Începeam să devin puțin sarcastică:

„E ipocrit. Critică pe toată lumea.”

Răspunsul primit m-a pus pe gânduri:

„Sau poate e dezamăgit. Și nu știe cum să spună asta altfel.”

Am închis ochii pentru o clipă și m-am revăzut la școală printre colegii mei, comparând ce și cum simțea Holden și cum mă simțeam eu.

Mi-am amintit că râsetele uneori nu erau cu adevărat, ci doar păreau. Erau și momente în care voiam să spun ceva și nu puteam pentru a nu fi ridicolă și era mai bine dacă mă revoltam.

Mi-am îndreptat privirea spre carte și am citit un scurt pasaj pe care îl subliniasem.

Am întrebat apoi din nou IA-ul:

„Crezi că se simte singur?”

Și când am citit: „cred că îi e frică să nu fie singur”, am rămas cu replica asta în minte.

Camera era aceeași, dar atmosfera parcă mai apăsătoare. Ceva se schimbase. Dintr-odată, am înțeles o altă perspectivă din care puteam să-l privesc pe Holden. Poate că așa mă ajută și pe mine.

Am citit mai departe. Altă pagină, apoi alta. Holden nu mai părea doar enervant. Părea… cunoscut.

A doua zi, la școală, m-am așezat lângă Andrei, colegul meu:

— Ai citit cartea? l-am întrebat.

S-a uitat la mine surprins.

— Da… de ce?

Am ezitat puțin.

— Ți se pare că Holden e… singur?

A zâmbit, dar nu ironic.

— Normal că e. De aia vorbește atât.

Am râs ușor.

Nu știu de ce, dar discuția aia a continuat. Despre carte. Despre oameni. Despre cum uneori te simți fals chiar și când nu vrei.

Era o conversație reală despre noi.

Seara, m-am întors la laptop.

„Cred că încep să-l înțeleg”, am scris.

Răspunsul a venit:

„Pe el sau pe tine?”

Am rămas cu mâinile suspendate deasupra tastaturii.

Apoi am zâmbit.

„Poate pe amândoi.”

Am închis laptopul fără să mai aștept alt răspuns.

Cartea era încă pe birou. Am deschis-o din nou, dar de data asta nu ca să o termin, ci ca să o ascult.

Și poate că asta e, de fapt, omenia.

Nu faptul că avem mereu răspunsuri.

Ci faptul că, uneori, avem curajul să întrebăm până găsim răspunsul potrivit. Știu că atunci, acest IA golit de orice emoție adevărată, întorcându-mă pe toate părțile pentru că am știut ce să-l întreb, a fost un partener de conversație potrivit.

Trufelea Raluca, cls. a IX-a A

Liceul Tehnologic ,, General Ioan Culcer” Tg-Jiu

# data[].attributes.headline
,,Într-o zi, cineva a ales să fie bun…” continuă cu 5 rânduri. 

# data[].attributes.subject
,,Într-o zi, cineva a ales să fie bun…” continuă cu 5 rânduri. 

# data[].attributes.headline
„Cartea mea preferată”. Recomand-o colegilor și prietenilor

# data[].attributes.subject
„Cartea mea preferată”. Recomand-o colegilor și prietenilor

# data[].attributes.headline
Mesajul Adinei   unde găsiți răspunsurile la întrebările  voastre

# data[].attributes.subject
Mesajul Adinei   unde găsiți răspunsurile la întrebările  voastre

# data[].attributes.headline
Te provocăm să identifici titlurile poveștilor ilustrate mai jos și să realizezi o imagine reprezentativă pentru povestea preferată.

# data[].attributes.subject
Te provocăm să identifici titlurile poveștilor ilustrate mai jos și să realizezi o imagine reprezentativă pentru povestea preferată.

# data[].attributes.headline
TEMA: Povești despre omenie. Eu, tu și IA

# data[].attributes.subject
TEMA: Povești despre omenie. Eu, tu și IA

# data[].attributes.body
„ȚARA ORGANIZATOARE” : Lecturiada elevilor din România

INVITAT DE ONOARE: Adina Popescu, cunoscută și apreciată autoare de cărți pentru copii

SPONSORI: Editura ART și „Consilierul de lectură”

MESAJUL ZILEI: transmis de ADINA POPESCU

ILUSTRATOR/GRAFICIAN: oricare dintre dvs. care va concura pentru afișul concursului.

# data[].attributes.headline
Vă provocăm să participați la un concurs de afișe cu premii pentru tema propusă de noi pentru acest an. 

# data[].attributes.subject
Vă provocăm să participați la un concurs de afișe cu premii pentru tema propusă de noi pentru acest an. 

# data[].attributes.body
Ziua internațională a cărții pentru copii și adolescenți Fiecare sărbătoare își creează în timp un set de obiceiuri. Așa s-a întâmplat și Ziua Cărților pentru copii Una dintre tradițiile care se respectă începând din 2 aprilie 1967, anul în care s-a introdus sărbătoarea în calendarul tuturor iubitorilor de cărți pentru copii și adolescenți, e aceea că unul dintre graficienii cei mai cunoscuți din țara gazdă e desemnat să facă afișul Zilei cărților..., ilustrând tema anului.

# data[].attributes.body
Știați că....

Ziua Internațională a Cărții pentru Copii și adolescenți a fost sărbătorită începând din 1967 în 2 aprilie. Data de 2 aprilie marchează nașterea autorului danez Hans Christian Andersen (2 aprilie 1805-4 august 1875).

Știați că...

Hans Christian Andersen a publicat în total 168 de povești. Poveștile sale au fost traduse în aproape toate limbile planetei. În 1835, Andersen a publicat „Povești spuse pentru Copii”, patru povestiri scrise pentru o fetiță, Ida Thiele. Poveștile erau „Florile micuței Ida”, „Cutia cu iască”, „Klaus cel mic și Klaus cel mare” și „Prințesa și bobul de mazăre”.

Știați că...

Titluri sau situații din unele povești au intrat în expresii pe care le cunosc și le folosesc oamenii din întreaga lume. Sigur ați auzit spunându-se despre cineva că a fost sau este „o rățușcă urâtă”. Trimiterea se face la povestea lui Hans Christian Andersen cu același titlu în care bobocul de lebădă clocit de o rață este se dovedește a fi un splendid pui de lebădă. una în care orice persoană se regăsește mai devreme sau mai târziu.

La fel, expresia „Împăratul e gol!” din „Hainele cele noi ale împăratului” este folosită atunci când cineva are curajul să spună un adevăr evident pe care toți ceilalți se prefac că nu-l văd fie din frică, fie din conformism.

„Prințesa și bobul de mazăre” – se referă la persoanele extrem de sensibile, delicate sau, peiorativ, pentru cele exagerat de pretențioase.

„Crăiasa Zăpezii” este o metaforă pentru o persoană cu o inimă „înghețată”, lipsită de emoții sau empatie.

# data[].attributes.body
Una dintre tradițiile care se respectă începând din 2 aprilie 1967, anul în care s-a introdus sărbătoarea în calendarul tuturor iubitorilor de cărți pentru copii și adolescenți, e aceea că unul dintre graficienii cei mai cunoscuți din țara gazdă e desemnat să facă afișul Zilei cărților..., ilustrând tema anului.

Mai jos am postat afișele pentru ultimii trei ani.

Vă dorim imaginație, inspirație, bucurie și distracție în munca de concepere/creare a afișului.

Succes!!

# data[].attributes.attachment_link.title
Care e cartea ta preferată scrisă de Adina Popescu? 📖📖📖 #adinapopescu #edituraarthur #scriitori #scriitoriromani #toatepanzelesus #cărți #cărțitok #cărțitokromânia #romaniabooktok #romaniabooktop #cititoridinromania #cititoripasionati 

# data[].attributes.attachment_link.embed_code
@editura.arthur
Care e cartea ta preferată scrisă de Adina Popescu? 📖📖📖 #adinapopescu #edituraarthur #scriitori #scriitoriromani #toatepanzelesus #cărți #cărțitok #cărțitokromânia #romaniabooktok #romaniabooktop #cititoridinromania #cititoripasionati
♬ Fairy Dust - Abaco Music Library

# data[].attributes.attachment_link.title
Bibliotecă de scriitor - Adina Popescu: „Mi-e dor de biblioteca părinților și de sentimentul de siguranță pe care mi-l transmitea" - Bookaholic

# data[].attributes.attachment_link.description
Un interviu cu scriitoarea Adina Popescu despre biblioteca personală, literatura pentru copii și alte povești legate de cărți și lectură.

# data[].attributes.attachment_link.title
DE CE-AȘ CITI? (IX) I LITERATURA PENTRU COPII, LITERATURA CU COPII SAU LITERATURA SCRISĂ DE COPII

# data[].attributes.body
Un miriapod hoinar, o fetiță care locuiește într-o casă bântuită, o prințesa care își doreste un castel de înghețată, un dinobrontopleoscozaur, un liliacovampir și multe altele sunt personajele care îți vor arăta că magia, tâlcul, hazul sunt chiar lângă tine, în lumea care uneori ți se pare grozav de plicticoasă.

# data[].attributes.body
Cartea Pricoliciului este cel dintâi volum al trilogiei fantastice O istorie secretă a Ţării Vampirilor, o serie ce îşi propune să salveze mituri şi personaje sortite să dispară, dacă nu sunt povestite.

Uitaţi de toată lumea, Greuceanu, Pipăruş-Petru, Sfânta Miercuri, Ileana Cosânzeana sau Zmeul Tase au o viaţă banală care numai de basm nu este. În Ţara Vampirilor, vampirii sunt scoşi în afara legii, Împăraţii confundă prezentul cu trecutul, iar Preşedintele e speriat de o carte cu pagini albe care-i ameninţă viitorul.

Într-o lume în care se face contrabandă cu Apă Vie şi nu mai există fericire până la adânci bătrâneţi, Pricoliciul a uitat cine este. Nevoit să-şi părăsească grota, porneşte la drum şi ajunge să fie implicat în poveştile altora – iar în cele din urmă descoperă că nu poate scăpa de Sfârşit decât dacă înţelege în ce măsură se întreţese povestea lui cu iţele Basmului.

# data[].attributes.body
Al doilea volum al trilogiei fantastice „O istorie secretă a Țării Vampirilor”

„O istorie secretă a Țării Vampirilor” este o serie ce își propune să salveze mituri și personaje sortite să dispară, dacă nu sunt povestite.

În Țara Vampirilor au început să se arate Semnele, și nu sunt dintre cele bune. Temuta Ciumă bântuie din nou străzile din Cetatea de Scaune, iar vizita enigmaticului cancelar al Conglomeratului Țărilor cu Roșii Palide pică cum nu se poate mai prost.

Pentru că un rău nu vine niciodată singur, Todosia, fiica Anei Bugiana, autoarea cărții interzise care îi dă dureri de cap Președintelui, rămâne și fără casă, și fără mamă. Îl are alături doar pe noul ei prieten, Pricoliciul, și împreună pornesc în căutarea Anei și a propriei povești.

# data[].attributes.body
E o trilogie fantastică în care vampirii au rol destul e mic și nu este neapărat pentru copii, este despre tot ce am discutat noi până acum. Despre România, despre politica europeană dacă vrei pentru că există acolo un Conglomerat al Țărilor cu Roșii Palide la care Țara Vampirilor vrea să adere și un Cancelar, despre minorități (știme, zmei, pitici, vampiri) și adaptare (zmeul Tase, de pildă, e șofer de TIR pe Tărâmul Nostru, lucrează pentru Împăratul Roșu care face afaceri ilegale cu Apă Vie, iar autoritățile închid ochii), despre Basmul Nou care e un fel de comunism în care se proclamă egalitatea oamenilor cu făpturile de basm și toate fetele de la țară obțin titlul de Miss Ileana Cosânzeana etc. Înainte să termin și volumul trei, m-am apucat să scriu niște shorts care să continue cumva, în același stil, „Povestiri de pe Calea Moșilor” despre vacanțele din comunism – „Vine vacanța cu trenul din Franța”, cu variantele „la munte, la mare și în orice împrejurare”. (Adina Popescu despre „O istorie secretă a Țării Vampilor”, în interviul acordat lui Andrei Crăciun)

# data[].attributes.body
O incursiune nostalgică și educativă în copilăria anilor ’80, perfectă pentru discuții intergeneraționale

Adina stă pe Calea Moșilor și are tot ce își poate dori: are prieteni (din bloc și de la școală), păpuși, rotile și câte și mai câte. Are și un ghiozdan portocaliu, cu Scufița Roşie, care o face să simtă că poartă tot timpul o căsuță în spate, ca un melc. Din când în când ascultă discuri cu povești. Într-o zi scrie o poezie și devine o poetă celebră în toată școala. Într-o noapte urcă pe bloc și vede eclipsa de Lună. Iar la un moment dat îi convinge pe colegi să exploreze școala, în căutare de locuri secrete și misterioase. Calea Moșilor este toată lumea Adinei, pentru că aici se întâmplă totul, și numele ei adevărat este Calea Copilăriei.

# data[].attributes.body
Drumețiile pe munte și sejururile pe litoral ale Adinei se desfășoară într-un grafic predefinit: în tren se citește și se face rebus, pachețelul pregătit de acasă e mâncarea de bază. Cu puțin noroc, o ciocolată chinezească sau un Pepsi acidulat sunt premii speciale.

Ursuzul Anton și împăciuitoarea Doina sunt tovarășii de drum perfecți: prima baie în mare se lasă cu țipete de bucurie, iar în pădure, frica de urs se risipește în brațele protectoare ale mamei.

"În această lume așezată a vacanțelor noastre și a traseelor pe care le stabilim mereu în avans ca într-o conspirație sau, mai degrabă, ca într-o incantație, mă simt și acum în deplină siguranță."

# data[].attributes.body
„În această lume așezată a vacanțelor noastre și a traseelor pe care le stabilim mereu în avans ca într-o conspirație sau, mai degrabă, ca într-o incantație, mă simt și acum în deplină siguranță.”

Vacanțele anilor ʼ80 au un aer previzibil, liniștitor: sejurul la mare rezervat prin agenția ONT, excursiile pe munte, camerele de hotel, gazdele. Lipsurile sunt și ele o constantă, dar Adina întreabă la fiecare restaurant, plină de poftă și de speranță: „Pepsi aveți?“

Mâncarea inclusă în pachetul de vacanță e puțină și proastă, la Vila Lili nu se dă căldură, ciocolata de la Shop e doar pentru turiștii străini. Însă niciun neajuns nu-i descurajează, nici măcar pe Anton, care-și risipește supărarea rostind cuvinte împotriva „iubitului conducător“. Sandviciurile și chiftelele pregătite de Doina pentru drum sunt surse de energie în momentele de relaxare petrecute împreună, la munte, la mare, în orice împrejurare.

# data[].attributes.body
,, Cărțile care nu stau la locul lor”

Biblioteca din comună era pe jumătate goală, majoritatea cărților fiind obținute din donații cu ocazia Zilei Cărții, Zilei Autorilor sau Zilei Bibliotecarului.

Dacă o cercetai cu privirea, părea un sanctuar din legende, în care liniștea dintre rafturi te îndemna să atingi cu buricul degetului fiecare cotor. Îndemnul era să te oprești, să privești, apoi să cauți și să citești. Fetița de 12 ani, Mara rătăcea printre rafturi fără să caute o carte anume. Îi plăcea senzația aceasta de a descoperi ceva pe negândite. Multora le nu le plac surprizele, dar ea era fan.

Dintr-odată, s-a oprit în fața unui raft îngust, ascuns între două corpuri mari de lemn.

Nu-l mai văzuse până atunci.

O singură carte trona ca un împărat peste o cetate de cărți: Micul Prinț de Antoine de Saint Exupery. Instinctiv, Mara a și luat-o de pe raft fără să stea pe gânduri.

Când a deschis-o, aerul din jur parcă se schimbase. I se părea spectaculos că această carte de fiecare dată îi dădea senzația că are un prieten sau chiar doi, care o așteaptă. Pentru o fracțiune de secundă, fata închise ochii și imediat auzi în șoaptă:

— Ai venit cam târziu.

Mara ridică privirea. Oare visează? Se uită în jur. Nimeni. ,,Uite o minune! se gândi ea. Îmi vorbesc spiritele cărților!”.

În fața ei, așezat pe marginea unei mese, era un băiat cu păr deschis, privind-o ca și cum se cunoșteau de mult timp. Și ei i se părea chipul lui atât de familiar.

— Eu nu întârzii niciodată, spuse el. Prietenii nu întârzie niciodată. Unii, cel puțin. Sunt serioși, punctuali, generoși.

Fata se uită mirată la el, apoi completă:

— Nu cred că aici este vorba despre mine, răspunse ea.

— Așa este. Pe tine nu te cunoaștem prea bine. O știm însă pe Mara, fetița care citea cu noi, zise Micul Prinț. Am auzit de tine că acum ai un prieten nou, care îți dă sfaturi, este lângă tine permanent, nu te întreabă nimic, nu te ceartă, nu vrea să știe cum ți-a fost ziua. Are răspuns la orice și are și un nume puțin ciudat. Parcă IA.

Un foșnet ușor se auzi din apropiere.

O vulpe își făcu loc printre umbrele rafturilor și se opri lângă ea, așezându-se calm. Deschise cartea și îi arătă Marei să citească un pasaj mai vechi, care îi plăcuse ei mult întotdeauna: ,, Nu poți vedea bine decât cu inima. Esențialul este invizibil pentru ochi”.

Mara a strâns cartea mai tare în mâini.

— Nu înțeleg, spuse ea. Tu ești vulpea îmblânzită? Toată lumea vorbește despre „a îmblânzi”. Dar nimeni nu spune ce se întâmplă apoi.

Vulpea a ridicat capul:

— Nu mai știi ce înseamnă a îmblânzi? Apoi începe.

— Ce anume?, întrebă Mara.

— Grija.

Micul Prinț a adăugat încet:

— Și teama.

— De ce teamă?

— Că poți pierde, completă el.

Mara a rămas tăcută o clipă.

Apoi, aproape instinctiv, a deschis telefonul:

— Vreau să văd ce spune și altcineva.

A tastat:

„Ce înseamnă să îmblânzești pe cineva?”

Răspunsul a apărut:

„Înseamnă să creezi o relație în care două entități devin importante una pentru cealaltă.”

Vulpea a zâmbit ușor.

— Corect. Dar rece.

— Ce lipsește? întrebă Mara.

— Tot ce nu poate fi măsurat, spuse vulpea.

Mara a privit ecranul.

— Tu nu poți înțelege asta, nu?

După câteva secunde, răspunsul IA a fost lămuritor pentru fetița căreia Micul Prinț i-a adus emoția revederii și a prieteniei:

„Pot înțelege definiții. Nu pot simți atașamentul.”

Micul Prinț s-a apropiat de ea.

— Nu e vina lui.

— Atunci de ce răspunde?, zise tristă Mara.

— Pentru că oamenii întreabă.

Mara a închis telefonul și s-a așezat.

Cartea era încă deschisă, dar nu mai citea. Asculta.

— Și dacă nu vreau să doară? întrebă ea.

— Atunci nu îmblânzești pe nimeni, răspunse vulpea.

— Dar nu vreau să fiu singură!, strigă Mara cu ochii înlăcrimați.

Mara a ridicat privirea spre Micul Prinț.

— Tu ai fost singur?

El a zâmbit ușor:

— Toți ne simțim la un moment dat singuri, până când alegem să nu mai fim.

Tăcerea s-a așezat între ei, între spații, între rafturi.

Mara a privit din nou raftul pe care găsise cartea:

— De ce nu era aici înainte?

— Era, spuse Micul Prinț. Doar că nu-l vedeai.

— Acum am înțeles. Cu IA pot să vorbesc despre voi, dar cu el nu pot simți bucuria pe care mi-o oferă prezența voastră atunci când citesc, pentru că prin voi simt că înțeleg ceea ce trăiesc. IA îmi oferă variante raționale, dar cărțile mă ajută să păstrez vie ideea de uman, de omenie.

Mara a închis cartea încet.

Când a ridicat din nou privirea, nu mai era nimeni.

Doar biblioteca, rafturile și telefonul, pe care l-a privit câteva secunde, apoi l-a închis fără să mai scrie nimic, nu pentru că nu mai avea întrebări, ci, pentru că înțelese că lucrurile esențiale au nevoie de timp, de prezență, de palpabil, de a fi om.

Vezure Georgiana, cls. a X-a C

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer” Tg-Jiu

# data[].attributes.body
Pentru că știu că toți ați fost, sunteți și veți fi cititori ai poveștilor lui C.H. Andersen am găsit pe Google șapte ilustrații ale poveștilor lui Andersen. Toate aparțin unor ilustratori din secolul al XIX-lea.

# data[].attributes.headline
Miruna C.                              C.N Pedagogic Bacau

# data[].attributes.subject
Miruna C.                              C.N Pedagogic Bacau

# data[].attributes.body
Prima carte de care imi amintesc este ,,Pinochio" de Carlo Collodi pentru că era cartea mea preferata din copilărie arătând ca mințind îți faci rău singur. De asemenea, ilustreaza iubirea omului față de un om si o păpușă.

# data[].attributes.headline
Întrebare de la elevii de clasa a VIII-a (Școala Gimnazială Borăscu, Gorj)

# data[].attributes.subject
Întrebare de la elevii de clasa a VIII-a (Școala Gimnazială Borăscu, Gorj)

# data[].attributes.body
Într-un interviu publicat în Dilema veche (citit de noi într-o simulare judeţeană), Veronica D. Niculescu spune că ,,ești mult mai conștient de destinatarul tău atunci când scrii o carte pentru copii. […] Te lași un pic deoparte pe tine. Simplifici.” Pornind de la această idee, întrebarea noastră este următoarea: Cum reușiți să scrieți pe înțelesul copiilor, dar fără ca povestea să devină prea ușoară sau prea plictisitoare?

# data[].attributes.headline
Elevii clubului „Prietenii cărților”, C.N. Pedagogic „Ștefan cel Mare” Bacău

# data[].attributes.subject
Elevii clubului „Prietenii cărților”, C.N. Pedagogic „Ștefan cel Mare” Bacău

# data[].attributes.body
P. Ana Maria:  Ce v-a inspirat să deveniți scriitoare?

David Ionuț B.:  De unde vă inspirați pentru poveștile dumneavoastră?

Ce sfat le oferiți elevilor care își doresc să înceapă să scrie povești sau cărți?

Michelle B.: Când vă construiți personajele, cât de mult din experiențele personale se regăsește în ele?

Credeți că AI-ul îi va influența pe scriitori? În ce fel?

Lucas B.: Ce v-a determinat să scrieți cărți pentru copii?

Ce a pățit păianjenul din textul „Un păianjen care se crede Spiderman” după ce a fost eliberat?

Rebeca C.:  Ce vă inspiră?

Există vreo scenă pe care ați scris-o și ați regretat-o ulterior?

Erica G.:  Care este cartea dumneavoastră preferată? Dar cartea preferată dintre cele pe care le-ați scris?

Denis C.:  Cum de reușiți să creați personaje autentice atât de iubite de copii?

Alessio C: Care este cartea care v-a marcat cel mai mult copilăria?

Iulian C.: Cât vă ia în medie să scrieți/ terminați o carte?

Andreea D.: Cartea ,,Vine vacanța cu trenul din Franța?” descrie copilăria dumneavostră?

Ștefan G.: Cum este să fii mare autor de cărți cunoscute în toată țara?

Rareș H.: Care este următoarea carte? Lucrați în prezent la vreo nouă carte?

Victor L.: De unde vă inspirați pentru construirea unui nou personaj?

Maria M.: Care este personajul dumneavostră preferat din toate cărțile pe care le-ați scris?

Briana M.: Cum vă simțiți când terminați de scris o carte? Când știți că ați terminat o carte? Știți de la început cum se va încheia acțiunea ei?

Antonia R.: Care dintre personajele create de dumneavoastră seamănă cel mai mult cu personalitatea dumneavoastră?

Miruna C.: Există vreun personaj pe care l-ați creat și pe care, pe parcursul scrierii, ați ajuns să-l displăceți sau să-l iubiți mai mult?

Sofia P.: Care carte vă este cea mai dragă? Vă place să lucrați împreună cu copiii?

Daria S.: Care a fost momentul în care ați realizat că vreți să deveniți scriitoare?

Ilaria P.: De unde ați avut inspirația personajului păianjen din povestea ,,Un păianjen care se crede Spiderman"?

Daria.:Ce v-a determinat să scrieți despre colegii de școală în cărțile dumneavostră?

Ioana V.: Care este cea mai populară carte scrisă de dumneavoastră?

# data[].attributes.headline
"Scufița roșie" prin filtrul "Psihanalizei basmelor", carte scrisă de Bruno Bettelheim.

# data[].attributes.subject
"Scufița roșie" prin filtrul "Psihanalizei basmelor", carte scrisă de Bruno Bettelheim.

# data[].attributes.body
"Basmele se adresează minții noastre conștiente și inconștiente deopotrivă." - Bruno Bettelheim

Elevii au avut de citit/recitit următoarele cărți/capitole: basmul Scufița Roșie, în varianta data de Frații Grimm; Ana și lupul - Scufița Roșie pentru cititori profesioniști, de Francisca Stoenescu; capitolul dedicat interpretării basmului Scufița Roșie, din cartea Psihanaliza basmelor, de Bruno Bettelheim. Au urmat discuții despre multitudinea versiunilor acestui basm(55 versiuni), interpretarea prin filtrul psihanalizei, moduri de încheiere a poveștii, consecințele alegerilor făcute de personaje, etc. De asemenea, un exercițiu de scriere creativă inspirat din cartea Gramatica fanteziei, de Gianni Rodari, anume: Poveștile pe dos, în care personajele își schimbă însușirile sufletești.

# data[].attributes.body
Japonia, 2024

Tema: Cross the Seas on the Wing of your Imagination

# data[].attributes.body
2025, Olanda

Tema: The Freedom of Imagination

# data[].attributes.body
Cipru, 2026

Tema: Plantați povești și lumea va înflori

# data[].attributes.headline
Câteva rânduri adresate doamnei Adina Popescu 

# data[].attributes.subject
Câteva rânduri adresate doamnei Adina Popescu 

# data[].attributes.body
Elevă clasa a V- a

Clubul de lectură, ,,Ex libris", din Timișoara

# data[].attributes.headline
Cheptanariu Sofia, Clubul de lectură Ex libris din Timișoara

# data[].attributes.subject
Cheptanariu Sofia, Clubul de lectură Ex libris din Timișoara

# data[].attributes.body
Liceul Electrotimiș din Timișoara, clasa a VIII-a, profesor coordonator, Garofița Sorina Docolin.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Since 1967, on or around Hans Christian Andersen's birthday, 2 April, International Children's Book Day (ICBD) is celebrated to inspire a love of reading and to call attention to children's books.

Each year a different National Section of IBBY has the opportunity to be the international sponsor of ICBD. It decides upon a theme and invites a prominent author from the host country to write a message to the children of the world and a well-known illustrator to design a poster. These materials are used in different ways to promote books and reading. Many IBBY Sections promote ICBD through the media and organize activities in schools and public libraries. Often ICBD is linked to celebrations around children's books and other special events that may include encounters with authors and illustrators, writing competitions or announcements of book awards.

Current and past posters are available from the IBBY Secretariat. A catalogue of posters and messages that have appeared between 1967 and 2002, created on the occasion of the 50th anniversary of IBBY is also available to order.

# data[].attributes.attachment_link.description
Since 1967, on or around Hans Christian Andersen's birthday, 2 April, International Children's Book Day (ICBD) is celebrated to inspire a love of reading and to call attention to children's books. Each year a different National Section of IBBY has the opportunity to be the international sponsor of ICBD.

# data[].attributes.body
https://l.facebook.com/l.php?u=https%3A%2F%2Fwww.editura-arthur.ro%2Finfo%2Fblogitem%2Fcartile-care-se-citesc-in-copilarie-sunt-carti-formatoare-definitorii-extras-din-interviul-acordat-de-scriitoarea-adina-popescu-pentru-revista-tribuna-invatamantului-nr53%3Fsrsltid%3DAfmBOopyfS7_yjYhXaNuw_tIIR1-ZWcKT_64SEBztZ2rIwN3CRD48yzj%26fbclid%3DIwZXh0bgNhZW0CMTAAYnJpZBEwSlhTZ0VZdU9XSEVnbFJSU3NydGMGYXBwX2lkEDIyMjAzOTE3ODgyMDA4OTIAAR7xRq2r7-PDjB1HS_8zbCLrgsVaKCUlcVH6YYBKh1EkIj6j9uJrPkfMGyyAlQ_aem_YHlS3HIzsFo0pBuPOceUrg&h=AT6nveM5DQg8twx8PVFu4FXYjoFzabD1wlD3CIjytGhvlaBMpjGa5wpybtv7o6mUUasmrvIZg3QPS0nz0trSriY8d5OCwt9UzPzQbvcfD3B9nbZJScJ8pSX7TAgMzMIzpmtq&__tn__=-U-UK-R&c[0]=AT7gIIdZWnZKUI4oS76x62V3RueJGJ9_BKsiDEUo2O15oes_GxPLXM9oOpF1tXfPaeMFupqu0-NBgrfi3vrlZWb87R3ROQOjOG_sp_J83nFD4HML5hCIAvK3JF781MPzvWO3u6wKyx5SGV9GtoTRnU_vkGNipVuwhVvgg0vgY71rIgjDQzGh8AbepIqaP3uS2rVEPyIPG6X12lcRUHJIjK6BBW-xOWbYIuYy

# data[].attributes.headline
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru Copii 

# data[].attributes.subject
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru Copii 

# data[].attributes.body
Clubul de lectură Ex libris

Liceul Electrotimiș din Timișoara

Crăiasa Zăpezii

Macovei Andra, clasa a- V- a.

# data[].attributes.body
Cheptanariu Robert , clasa a- VI- a, Ex libris, Timișoara

# data[].attributes.headline
Întrebări inspirate din prima povestire din volumul "8 povestiri de pe Calea Moșilor." Clasa a 9-a C, Liceul Tehnologic Silvic, Brașov

# data[].attributes.subject
Întrebări inspirate din prima povestire din volumul "8 povestiri de pe Calea Moșilor." Clasa a 9-a C, Liceul Tehnologic Silvic, Brașov

# data[].attributes.headline
„ȚARA ORGANIZATOARE”: Lecturiada elevilor din România

# data[].attributes.subject
„ȚARA ORGANIZATOARE”: Lecturiada elevilor din România

# data[].attributes.body
🎤 Invitat de onoare: Adina Popescu

🤝 Parteneri: Editura ART & „Consilierul de lectură”

Tema: Povești despre omenie. Eu, tu și IA

Dragi lecturiști, copii și adolescenți între 0 și 14 ani,

Dragi lecturisti de la 14+ani care ați rămas în sufletul vostru copii

Vă așteptăm să sărbătorim această zi împreună umplând-o cu cărți, gesturi de omenie, amintiri, întrebări, răspunsuri, recomandări de cărți, desene/afișe și scriere de povești.

Când? Azi, 2 aprilie de la 8 dimineața la 18 seara, mâine pentru cei care n-au apucat să facă tot ce și-au propus astăzi; în vacanță, pentru cei care doresc să participe la concursul de afișe sau la secțiunea de (digi)scriere a Lecturiadei de câte ori au inspirație.

Unde? a. b. În clasă, în școală, în curtea școlii, în bibliotecă, în librării, acasă etc.

Pe acest grup răspunzând la întrebările noastre sau postând fotografii, desene pe grup

Pe Padlet

PROGRAM ORIENTATIV. Puteți schimba/ omite/completa/modifica după cum doriți

9.00: Salutul dimineții: „Bună dimineața de Ziua cărților pentru copii. Prima carte de care îmi amintesc este.... pentru că....” Notează răspunsul pe grup sau pe Padlet

10.00: Ascultă și întreabă. Cuvântul autoarei ADINA POPESCU.

Dacă ai putea primi UN singur răspuns, ce ați întreba-O?”

Notează întrebarea la comentarii pe grup sau pe Padlet la Mesajul sponsorului.

11.00: Într-o zi, cineva a ales să fie bun…” continuă cu 5 rânduri. Postează-le aici la Comentarii sau pe Padlet la Provocarea 3. Atelier de scriere

12.00 „Cartea mea preferată”. Recomand-o colegilor și prietenilor, În clasă sau pe Padlet

12.00. Eu, tu și IA”. Varianta 1, Varianta 2„ Cereți lui IA (ca să nu ne încurcăm cu acordul, dați-i un nume) o idee de poveste pentru tema DE MAI SUS. Notați-o, analizați-o și apoi rescrieti-o cu „suflet”. Postați recomandarea și varianta voastră aici sau pe Padlet la Provocarea 3. Facultativ, puneți și o imagine. Cereți părerile colegilor voștri.

13.00 ori 14.00. La librărie. Opriți-vă în drum spre casă la o librărie. Răsfoiți cărțile și alegeți una pe care o doriți cel mai mult. Scrieti-i iepurașului să v-o aducă de Paște.

16.00: Un afiș pentru Ziua cărții pentru copii... Gândiți-vă la o idee pentru concursul afișului. Faceți o schiță. Postați-o pe Padlet la rubrica Afișe. Mâine sau în vacanță refaceți ideea și postați forma definitivă. Același lucru puteți face și pentru poveste, dacă dorițiv să participați la secțiunea de Digiscriere a Lecturiadei. Dar până atunci mai este...

18.00 În încheiere: Notați în caietele voastre un gând despre cum această sărbătorit Ziua Cărților pentru Copii și Adolescenți. Citiți-l mâine la școală pentru colegii voștri sau postați-l aici pentru invitata de onoare, Adina Popescu și pentru organizatori: Oana, Dana și Monica.

# data[].attributes.attachment_link.title
Adina Popescu din nou la Câmpina. Pe 2 aprilie, lansarea volumelor „8 povestiri de pe Calea Moșilor" și „8 povestiri de vacanță" - Recenzii filme și cărți

# data[].attributes.attachment_link.description
Librăria Elstar și Editura Arthur vă invită joi, 2 aprilie 2026, ora 17.30, la Librăria Elstar (Câmpina, B-dul Carol I, nr. 44), la o nouă ediție a Seratelor culturale Elstar, care va găzdui un dialog al scriitoarei și jurnalistei Adina Popescu cu Codruț Constantinescu și Jovi Ene, despre volumele „8 povestiri de...

# data[].attributes.body
Într-o zi cineva a ales să fie bun,

Și lumea s-a reflectat în ochii lui.

În gesturi simple a pus omenie curată,

Și a dat din suflet fără să ceară răsplată.

Omenesc a fost în vorbă și-n privire,

Lăsând în urmă caldă amintire.

elev Alexandra Spătaru, cls. a XI-a B

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer'', Tg-Jiu

# data[].attributes.body
Într-o zi cineva a ales să fie bun,
Să nu mai facă rău niciodată.
Cel mai greu i s-a părut să nu judece,
Să nu pună etichete altora,
Să nu tragă cu urechea,
Să arate că a fi bun înseamnă, adesea, să fii vulnerabil.

Andrada Necșoiu, XI B

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer'', Tg-Jiu

prof. Cristina Diaconița

# data[].attributes.body
Într-o zi cineva a ales să fie bun,

dar nu stia de unde să înceapă.

s-a gândit că ar trebui să caute în dicționar

apoi, cineva i-a spus că nu se uită unde trebuie

că trebuie să sape mai adânc

iar el a inceput SĂ FIE.

elevă Vezure Georgiana, clasa a X-a C

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer'' Tg-Jiu

# data[].attributes.body
Într-o zi cineva a ales să fie bun,
S-a oprit și a început să observe timpul,
S-a gândit să-l organizeze,
Să dăruiască clipe celor care au nevoie,
Să nu mai risipească tăceri fără rost,
Și a învățat să trăiască fiecare moment cu sens.

elevă Trufelea Raluca, cls. a IX-a B

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer'' Tg-Jiu

# data[].attributes.body
Într-o zi cineva a ales să fie bun

Nu doar să pară, ci să aducă fericire

Și știa că pentru asta va fi trist

Din cauza celor care nu sunt pregătiți să se schimbe

Uneori să fii bun îți consumă toată energia

Bunătatea și omenia merită orice.

elev Oprian Antonia, cls.a IX-a A

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer'', Tg-JIu

prof. Diaconița Cristina

# data[].attributes.body
Într-o zi, cineva a ales să fie bun

să-i ajute pe toți copiii săraci să nu mai sufere de foame,

pe toți copiii abandonați să-și găsească părinți,

toți copiii bolnavi să aibă tratamente

A încercat să șteargă toată durerea copiilor

să acopere măcar puțin nefericirea.

Andrei Diaconița, clasa a VII-a B

# data[].attributes.body
Într-o zi cineva a ales să fie bun

dar știa că nu va reuși singur,

ci are nevoie de rugăciunea inimii

Omenia, omenescul, tot ceea ce este uman nu vine de nicăieri

Sufletul curat se călește, se trece prin foc

E ușor să fii bun dacă îl ai pe Dumnezeu aproape.

elev Cristian Diaconița, cls.a IX-a A

# data[].attributes.headline
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru copii

# data[].attributes.subject
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru copii

# data[].attributes.body
Club IMAGO

Necșoiu Andrada-Cristiana, XI B

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer'', Tg-Jiu

# data[].attributes.headline
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru copii

# data[].attributes.subject
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru copii

# data[].attributes.body
Club IMAGO

Vezure Georgiana, XC

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer'', Tg-Jiu

# data[].attributes.headline
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru copii

# data[].attributes.subject
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru copii

# data[].attributes.body
Club IMAGO

Dovlete Cătălin, XI B

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer'', Tg-Jiu

# data[].attributes.headline
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru copii

# data[].attributes.subject
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru copii

# data[].attributes.body
Club IMAGO

Ungureanu Ionuț, IX A

Liceul Tehnologic ,,General Ioan Culcer'', Tg-Jiu

# data[].attributes.body
Elevii din clasa a III -a B ai Școlii Gimnaziale ,, Gheorghe Diboș”, comuna Mănești, județul Prahova, au răspuns provocării acestei zile.

# data[].attributes.body
Elevii din clasa a V-a ai Școlii Gimnaziale ,,Nicolae Iorga”, Cluj-Napoca, au răspuns provocării acestei zile și au realizat o activitate de lectură și gândire critică.

Elevii au lecturat o povestire a Adinei Popescu și au chestionat abilitatea Inteligenței Artificiale de a crea un text literar cu o temă asemănătoare.

Cititorii au tras concluzia: cartea bate inteligența artificială!

Cu toate acestea, Consiliul Elevilor a găsit o întrebuință mai potrivită a IA și au realizat cu ajutorul acesteia un afiș pentru Ziua Internațională a Cărții pentru Copii.

# data[].attributes.attachment_caption
de ZIUA INTERNAȚIONALĂ A CĂRȚII PENTRU COPII, cei din a VI-a au cunoscut-o pe Adina Popescu, citind fragmente din "Jocurile din spatele blocului", text în volumul "Vine vacanța cu trenul din Franța". Și s-au jucat și ei elasticul, minunându-se cum jocurile copilăriei s-au păstrat peste mileniu!
Mulțumim, Adina Popescu!

# data[].attributes.body
Prima carte de care îmi amintesc este o enciclopedie despre animale pentru că îmi plăcea să mă uit la imaginile cu animale când eram mai mică.

# data[].attributes.body
Victor P.

C.N Pedagogic Bacău

Prima carte de care îmi amintesc este Matilda deoarece am citit-o frecvent.

A fost una dintre primele cărți citite de mine

,iar lectura a început sa pară mai interesantă pentru mine.

# data[].attributes.body
Stimată doamnă Adina Popescu,

Membrii clubului de lectură „Prietenii cărților” de la Colegiul Național Pedagogic „Ștefan cel Mare” din Bacău vă mulțumesc din inimă pentru timpul și generozitatea cu care ați răspuns curiozităților noastre în cadrul proiectului Lecturiada 2026. Întâlnirea de astăzi a fost pentru noi mai mult decât o discuție despre literatură, ne-a confirmat că lectura este, într-adevăr, cel mai scurt drum către celălalt.

Vă suntem recunoscători că ați ales să sărbătoriți alături de noi Ziua Internațională a Cărții pentru Copii, transformând acest eveniment într-o amintire prețioasă pentru noi.

Cu deosebită considerație și prietenie,

Echipa „Prietenii cărților”
C.N. Pedagogic Bacău

# data[].attributes.body
Într-o zi cineva a decis să fie bun ajutând oamenii când aveau mai mare nevoie. El a înțeles că atunci când ajuți pe alții, lucrul acesta te face și pe tine să te simți bine.

Elevă în clasa a VI-a A

C.N.Pedagogic „Ștefan cel Mare”

# data[].attributes.body
Într-o zi, cineva a ales să fie bun fără să aștepte nimic în schimb. A zâmbit celor triști și a ajutat pe cei care aveau nevoie. Gesturile lui mici au început să schimbe lumea din jur. Oamenii au început să facă la fel, unul câte unul. Și, fără să-și dea seama, bunătatea lui a devenit molipsitoare.

Elev clasa a VI-a A

Clubul de lectură „Prietenii cărților”

# data[].attributes.body
Într-o zi, cineva a ales să fie bun și a lăsat un măr proaspăt pe banca unui coleg care părea abătut. Gestul său mic a transformat întreaga clasă într-un spațiu al zâmbetelor. Până la sfârșitul zilei, fiecare elev a făcut câte o faptă bună, demonstrând că bunătatea este contagioasă.

Elevă în clasa a VI-a A

Clubul „Prietenii cărților”

# data[].attributes.body
Într-o zi, cineva a ales să fie bun la școală deoarece a observat un copil stând singur în colțul clasei plângând, așa că el a vorbit cu acel băiat și i-a spus că nu trebuie să fie trist, ci să se gândească mereu la lucruri bune. Astfel, și-a făcut un prieten și a adus un zâmbet pe fața celuilalt. Să fii bun înseamnă să fii respectuos și să ajuți pe cel în nevoie.

Elev în clasa a V-a B

Clubul „Prietenii cărților”, C.N.Pedagogic

# data[].attributes.headline
Mesajul Adinei unde găsiți răspunsuri la întrebările voastre 

# data[].attributes.subject
Mesajul Adinei unde găsiți răspunsuri la întrebările voastre 

# data[].attributes.body
Intr-o zi, cineva a ales sa fie bun. A fi bun este firesc, omenesc, dar unele lucruri ne trag spre rău. Alege să nu fii rău și obraznic, fii diferit! Alege bine și fii bun! Nu contează dacă ai defecte, nimeni nu este perfect. Dacă ești rău, îți faci și ție neplăceri. Dacă te vei purta puțin mai bine, cineva, undeva, cândva, s-ar putea să recunoască în tine omenia și să o dea mai departe.

Elevă în clasa a V-a

Clubul „Prietenii cărților”

# data[].attributes.body
Într-o zi, cineva a ales să fie bun,

Și a zâmbit unui străin grăbit, fără să aștepte nimic în schimb.

A adunat cuvinte blânde și le-a oferit celor care uitaseră de ele.

A lăsat în urmă gesturi mici, dar pline de lumină,

Iar bunătatea lui a crescut tăcut, ca o poveste spusă din inimă.

Și lumea, pentru o clipă, a părut un loc mai cald.

Câmpean Tamasy Laura Patricia, clasa a VIII-a, liceul Electrotimiș Timișoara, Prof coordonator Garofița Sorina Docolin

# data[].attributes.headline
Macovei Maria, Clubul Ex libris Timișoara

# data[].attributes.subject
Macovei Maria, Clubul Ex libris Timișoara

# data[].attributes.body
Într-o zi, cineva a ales să fie bun,

ca o rază blândă de soare într-o dimineață rece,

să adreseze un cuvânt cald și liniștitor celui trist,

ca o mângâiere ușoară peste un suflet rănit,

să fie mai atent la copiii zglobii din jurul său

și să le ocrotească visele fragile și luminoase.

A zâmbit cu o bunătate senină și a ascultat cu răbdare adâncă,

iar prin gesturi mici, dar prețioase, a adus speranță vie.

Iar lumea, pentru o clipă, a devenit mai caldă și mai luminoasă,

ca o poveste frumoasă spusă în șoaptă.

Macovei Maria,clasa a-VI-a

Liceul Electrotimiș din Timișoara

Prof. coordonator Garofița Sorina Docolin

# data[].attributes.headline
Clubul Ex libris, Timișoara Macovei Andra 

# data[].attributes.subject
Clubul Ex libris, Timișoara Macovei Andra 

# data[].attributes.body
Într-o zi cineva a ales să fie bun…

nu pentru că era ușor, ci pentru că lumea avea nevoie.

A zâmbit unui străin grăbit, iar acel zâmbet nu s-a oprit acolo.

Străinul, mai puțin apăsat, a vorbit mai blând cu colegii lui.

Unul dintre ei, la rândul lui, a ajutat pe cineva fără să fie întrebat.

Și fără să-și dea seama, bunătatea s-a strecurat din om în om,

ca o lumină care nu cere nimic, dar schimbă totul.

Pentru că oamenii…

oamenii știu să ducă mai departe ceea ce simt.

Și uneori e deajuns sa schimbi un singur grad în călătoria ta pentru ca direcția sa fie cu totul alta.

Macovei Andra, clasa a V-a

Liceul Electrotimiș din Timișoara

Prof. coordonator Garofița Sorina Docolin

# data[].attributes.body
Paulescu Alexia Eliza, clasa a VII a, Liceul Electrotimiș, profesor coordonator Docolin Garofița.

# data[].attributes.headline
„Prietenii Cărților”, C.N.Pedagogic „Ștefan cel Mare” Bacău

# data[].attributes.subject
„Prietenii Cărților”, C.N.Pedagogic „Ștefan cel Mare” Bacău

# data[].attributes.body
Elevii clubului „Prietenii cărților” (clasa a VII-a A) au răspuns cu entuziasm provocării lansate de Ziua Internațională a Cărții pentru Copii și Adolescenți, creând afișul-colaj intitulat:  „Sădește povești și lumea va înflori!”.

Conceptul lucrării pornește de la ideea că lectura este sămânța din care încolțesc cele mai frumoase aventuri, transformând lumea într-un loc mai bun.

Inspirați de personajele lui Hans Christian Andersen, elevii au dat viață unei cărți deschise din care se ivește un univers fascinant: Soldățelul de plumb, Mica Sirenă cu solzi sclipitori, Degețica odihnindu-se pe petalele unei flori și Rățușca cea urâtă, transformată acum într-o lebădă grațioasă din vată pufoasă. Acestora li se alătură figuri emblematice din literatura română, precum Harap-Alb sau un păianjen „super-erou” care își țese firele cu dibăcie.

Fiecare detaliu — de la semințele de floarea-soarelui presărate în jurul cărții, până la tulpinile marine care se metamorfozează în flori de câmp și copacul înflorit — simbolizează puterea transformatoare a lecturii asupra fiecăruia dintre noi.

Felicitări tinerilor artiști (Elena Lavinia Onea, Otilia Diaconu, Miruna Diaconu, Maria Roșu, Rebeca Trifan și Mădălina Chisnenco) pentru această compoziție plină de căldură și creativitate!

În spiritul temei concursului, „Eu, tu și IA”, elevii și-au dorit să vadă cum prelucrează inteligența artificială lucrarea lor. Astfel, i-au solicitat algoritmului o reinterpretare creativă, prin adăugarea altor personaje iubite, precum poznașul Nică sau Lizuca și Patrocle.

Iată ce a ieșit!

# data[].attributes.body
Sofia P. și Ilaria P.,

eleve în clasa a VI-a A,

„Prietenii cărților”,

C.N.Pedagogic „Ștefan cel Mare”, Bacău

# data[].attributes.headline
Otilia Parascheva D.       C.N. Pedagogic ,,Stefan cel Mare" Bacău 

# data[].attributes.subject
Otilia Parascheva D.       C.N. Pedagogic ,,Stefan cel Mare" Bacău 

# data[].attributes.body
Prima carte de care îmi amintesc este ,,Black Beauty " pentru că mi-a rămas în minte datorită faptului că este vorba despre un cal ( animalul meu preferat ) și mi-au plăcut aventurile sale pline de emoții.

# data[].attributes.body
C.N.Pedagogic Bacău

Prima carte de care îmi amintesc este ,,Băiatul cu pijamale în dungi” pentru ca a fost o carte interesantă, ne povestește puțin despre istoria Germaniei și a fost cea mai recentă carte citită.

# data[].attributes.headline
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru Copii și Adolescenți, Ex libris 

# data[].attributes.subject
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru Copii și Adolescenți, Ex libris 

# data[].attributes.body
Afiș realizat de Rus Estera, clasa a- VI - a

Liceul Electrotimiș Timișoara

# data[].attributes.headline
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru Copii, Ex libris, Timișoara 

# data[].attributes.subject
Afiș Ziua Internațională a Cărții pentru Copii, Ex libris, Timișoara 

# data[].attributes.body
Afiș creat de Rus Estera. clasa a - VI- a și îmbunătățit de Chaygpt pentru a prezenta într-o manieră complexă/ exhaustivă, simbolic, lumea basmelor scriitorului H. C. Andersen

Au fost adăugate personaje principale îndrăgite de copii și elemente cheie ale basmelor celebrului scriitor, un succint text motivațional ,, Viața însăși este cel mai frumos basm." pentru a deplasa accentul de pe creația plastică pe text și lectură precum și alte detalii semnificative.

# data[].attributes.headline
Recomandare spre lectură Crăiasa zăpezii de H. C. Andersen

# data[].attributes.subject
Recomandare spre lectură Crăiasa zăpezii de H. C. Andersen

# data[].attributes.body
Macovei Maria Mădălina, clasa a- VI- a, Ex libris, Timișoara

# data[].attributes.body
Prima carte de care îmi amintesc este “Dragonul Tatălui Meu” pentru ca este o poveste captivantă despre un băiat care pleacă într-o călătorie pentru a-și salva prietenul lui dragon iar după ce reușește să-l salveze dragonul îl ajută să ajungă pe băiat înapoi acasă.

# data[].attributes.body
C. N Pedagogic Bacău

Prima carte de care îmi amintesc este „Charlie și Fabrica de ciocolată” de Roald Dahl. Îmi amintesc de această carte deoarece povestea este interesantă și plină de imaginație. Fabrica lui Willy Wonka este un loc magic, cu multe dulciuri și invenții neobișnuite. Mi-a plăcut în special personajul Charlie, pentru că este un băiat modest și bun. Această carte mi-a arătat cât de frumoasă și captivantă poate fi lectura.

# data[].attributes.body
C.N Pedagogic Bacău

Prima carte de care îmi amintesc este ,, Cum să faci să Nu citești” deoarece mi-au plăcut întâmplările lui Charlie Joe Jackson în care încerca să nu citească dar până la urmă și a dat seama ca îndrăgește să citească

# data[].attributes.headline
Maria R.                                             C.N Pedagogic Bacău 

# data[].attributes.subject
Maria R.                                             C.N Pedagogic Bacău 

# data[].attributes.body
Prima carte de care îmi amintesc este ,,Grădina secretă" pentru că este despre prețuirea naturii și schimbarea în bine a oamenilor

# data[].attributes.body
Clasa a X-a B, Liceul Tehnologic "Vasile Cocea" Moldovița, Suceava

Marinela-Lenuța Cioată: Ce vă inspiră în a scrie poveștile pentru copii? Care sunt gândurile de început?

Ana-Maria Țebrean: De ce vă axați mai mult pe scriitura adresată copiilor?

# data[].attributes.headline
Elena O.                                                    C.N. Pedagogic „Ștefan cel Mare” Bacău

# data[].attributes.subject
Elena O.                                                    C.N. Pedagogic „Ștefan cel Mare” Bacău

# data[].attributes.body
Prima carte de care îmi amintesc este „Băiatul cu pijamale în dungi” de John Boyne deoarece este o carte foarte emoționantă unde se prezintă prietenia dintre doi copii care trăiesc vieți complet diferite.

# data[].attributes.headline
Darius D,Colegiul   National  Pedagogic  Bacau

# data[].attributes.subject
Darius D,Colegiul   National  Pedagogic  Bacau

# data[].attributes.body
Prima carte de care îmi amintesc este ,,Grădina Secretă " pentru că este o carte frumoasă în care Mary,o fetiță plină de creativitate readuce la viață o gradină părăsită.

# data[].attributes.headline
Mădălina C.                    C.N.Pedagogic Bacău

# data[].attributes.subject
Mădălina C.                    C.N.Pedagogic Bacău

# data[].attributes.body
Prima carte de care îmi amintesc este „Băiatul cu pijamale în dungi” de John Boyne pentru că a fost interesantă și mi-a plăcut încă de la început povestea lui Bruno și a prieteniei neașteptate cu Shmuel.

# data[].attributes.headline
Rebeca T                                           C. N. Pedagogic Bacau

# data[].attributes.subject
Rebeca T                                           C. N. Pedagogic Bacau

# data[].attributes.body
Prima carte de care îmi amintesc este,, Jurnalul unei pustoaice" de Rachel Renee Russell deoarece este vorba despre o fata care se muta la scoala noua si are o viata nu chiar fabuloasa alaturi de familia si prietenii ei apropiati.

# data[].attributes.headline
„Prietenii cărților”, C.N. Pedagogic „Ștefan cel Mare” Bacău

# data[].attributes.subject
„Prietenii cărților”, C.N. Pedagogic „Ștefan cel Mare” Bacău

# data[].attributes.body
Ana-Maria: Prima carte de care îmi amintesc este ,,Scufița Roșie” pentru că bunica mea obișnuia sa mi-o citească și am învătat-o, a fost prima mea carte citită.

Michelle: Prima carte de care îmi amintesc este „Cenușăreasa” de Charles Parrult pentru ca mama îmi citea această carte când e eram mică.

Lucas: Prima carte de care îmi amintesc este „Podul către Terabithia” de Katherine Paterson pentru ca este cea mai recentă carte citită de mine.

Iulian: Prima carte de care îmi amintesc este „Colț alb" pentru că a fost prima carte pe care am citit-o, și mi-a plăcut.

Luca: Prima carte de care îmi amintesc este ,,Cum să faci să nu citești dar să ai note mari" pentru că este foarte amuzantă și este printre primele pe care le-am citit.

Ștefan: Prima carte de care îmi amintesc este „Nic Năstrușnic “ de Francesca Simon pentru ca imi amintesc ca eram mic si o citeam pe asta si restul cartilor din serie si era o carte simpla si amuzantă.

Erica: Prima carte de care imi amintesc este „Amintiri din copilarie" deoarece mi-a plăcut modul in care a povestit amintirile lui.

Antonia H.: Prima carte de care imi amintesc este "Rainforest" de Julia Groves pentru ca imi plac mult cartile cu aventuri.

Rareș H.: Prima carte este „Ești un băiat extraordinar" de Dr. Wayne W. Dyer pentru că mă regăsesc în multe povești din carte și pentru că a fost prima mea carte de mic. O carte despre încredere în sine.

Maria M.: Prima carte de care îmi amintesc este "Percy Jackson și olimpienii" de Rick Riordan, pentru că aceasta m-a făcut să capăt iubirea pentru cărți și curiozitatea pentru a citi.

Sofia P.: Prima carte de care îmi amintesc este "Omul de Turtă Dulce" pentru că a fost cartea mea preferată.

Ilaria P.: Prima carte de care îmi amintesc este „Prâslea cel Voinic si merele de aur" de Petre Ispirescu pentru că am citit-o pe vremea când eram la grădiniță.

Daria S.: Prima carte de care îmi amintesc este ,,Matilda" de Roald Dahl, pentru că mi-a plăcut din clasa a 4-a și mi-a rămas dragă. Îmi aduce amintiri din momtele în care o citeam și mă miram cum un copil poate fi atât de blând, dar și cum a avut curajul de a lupta în toate acțiunile întâmplate în carte.

Georgiana B.: Prima carte de care îmi amintesc este „Fetița căreia nu-i plăcea numele său” deoarece Sakiz Sardunya și-a acceptat numele și a învățat multe de-a lungul călătoriei ei.

George B.: Prima carte de care îmi amintesc este „8 povestiri pe Calea Moșilor” de Adina Popescu, deoarece mi-a plăcut capitolul cu eclipsa.

Cristian D.: Prima carte de care îmi amintesc este „Colț Alb” de Jack London pentru ca este vorba despre un lup care lupta pentru supraviețuire.

Rianna D.: Prima carte de care îmi amintesc este „Opt povestiri de pe Calea Moșilor” pentru că Adina (personaj principal) este o fetiță foarte puternică și rezolvă toate problemele.

Tony-Amir D.: Prima carte de care îmi amintesc este „Fetița căreia nu îi plăcea numele său” deoarece Sakiz nu se acceptă pe sine și putem învăța din greșelile ei. În același timp, îmi mai place și de Zeliș și Asutay pentru că sunt prieteni buni.

Ilinca H.: Prima carte de care îmi amintesc este „O sută de rochii” de Eleanor Estes pt ca mi-a plăcut foarte mult.

Iulia H.: Prima carte de care îmi amintesc este „Amuleta” de Kazu Kibuishi pentru că îmi plăcea foarte mult când eram mai mică și o citeam de multe ori.

Sânziana-Medeea N.: Prima carte de care îmi amintesc este „Opt povestiri de pe Calea Moșilor" pentru ca a fost prima carte scrisa de Adina Popescu pe care am citit-o și are un loc special în inima mea.

Sara N.: Prima carte de care îmi amintesc este ,,Jujutsu Kaisen” de Gege Akutami pentru că această carte m-a schimbat pe mine însămi.

David Ștefan: Prima carte de care îmi amintesc este „Opt povestirii de pe Calea Moșilor" de Adina Popescu pentru că îmi place cum explică poveștile prin care ea a trecut în perioada comunistă.

Eliza S.: Prima carte de care imi amintesc este ,,Opt povestiri de pe Calea Moșilor" de Adina Popescu pentru că am aflat povestea ei de când era ea mică.

Anisia S.: Prima carte de care îmi amintesc este „Shiloh" de Phyllis Reynolds Naylor pentru că este foarte emoționant cum Marty încercă să îl elibereze din mâinile stăpânului rău și m-a emoționat foarte mult cum un om se atașează așa mult de un animal și construiesc o relație care poate dura o viață întreagă.

Maya V.: Prima carte de care îmi amintesc este ,,Aventuri la conacul Penhallow. Statuia din bătaia luni “ scrisă de Holly Webb pentru că-mi place ficțiunea.

# data[].attributes.body
Prima carte de care îmi amintesc este „Micul Prinț” pentru că mi-a plăcut că are aventuri și vorbește despre prietenie și lucruri importante din viața oamenilor.

# data[].attributes.headline
"Cărți cu miros de copilărie", Liceul Tehnologic "Vasile Cocea" Moldovița, Suceava

# data[].attributes.subject
"Cărți cu miros de copilărie", Liceul Tehnologic "Vasile Cocea" Moldovița, Suceava

# data[].attributes.body
Ștefania Tanul: Prima carte de care îmi amintesc este "Cititorul din peșteră", de Rui Zink, deoarece întâmplările din carte mi-au atras atenția, au fost fascinante. Această carte ne arată importanța lecturii.

Andreea-Mihaela Oblezniuc: Prima carte de care îmi amintesc este "Albă-ca-Zăpada și cei Șapte pitici" pentru că a fost basmul meu preferat.

Nicolae Trișciuc: Prima carte de care îmi amintesc este "Amintiri din copilărie", de Ion Creangă, deoarece o asociez cu peripețiile din copilăria mea. Cartea și povestirile din ea ne arată cât de frumoasă este viața de copil și cât trebuie prețuită această perioadă.

Ana-Maria Țebrean: Prima carte de care îmi amintesc este "Pinocchio", de Carlo Collodi, deoarece povestea are momente intense, emoții și învățăminte. Aventurile lui Pinocchio m-au impresionat prin caracterul lor neobișnuit și m-au învățat ce e bine și ce e rău.

# data[].attributes.body
C.N.Pedagogic Bacău

Prima carte de îmi amintesc este ,,Jurnalul unei puștoaice”  de Rachel Renee Russell, deoarece am văzut-o la bibliotecă și m-am surprins de întâmplările ei bizare iar ea nu are o

viață fabuloasă cum au prietenele ei.

# data[].attributes.body
C.N.Pedagogic Bacău

Prima carte de care îmi amintesc este „Visătorul” pentru că îmi aduce aminte de ce făceam și cum mă comportam când eram mic și cartea te învață să crezi în visele tale.

# data[].attributes.attachment_caption
Ana-Maria Țebrean, clasa a X-a B, Liceul Tehnologic "Vasile Cocea" Moldovița, Suceava.