# data[].attributes.body
Noćni pogled na glavnu džamiju u gradu.

# data[].attributes.body
Ima lift (koji nije radio) ali opet smo stepenicama došli do vidikovca.

# data[].attributes.body
Na uzvisini iznad grada. Prekrasan pogled na grad, ali dosta vjetrovito.

# data[].attributes.attachment_caption
Penjanje uzbrdo nije bilo dovoljno; još i stepenice.

# data[].attributes.body
Na obližnjem brdu, nakon 25 minuta lagane šetnje, stižemo do spomenika Ataturku.
Ali da bi došli do spomenika, treba još se popeti stepenicama.
250 stepenica, točnije.

# data[].attributes.body
Vrijeme je i za prve slastice.
Na preporuku naših domaćina, evo nas u prilici za kavu i kolačić na turski način.

# data[].attributes.body
Uz nekoliko klupica, posebno su dojmljive ove drvene sjenice za odmor i druženje.

# data[].attributes.body
Tijekom predaha za ručak, učenici se druže vani na igralištu. Od sportova na otvorenom, to su ili nogomet (na igralištu s umjetnom travom) ili košarka.
Osobito im je drago kad im se netko od profesora pridruži u rekreaciji, kao profesor književnosti danas.

# data[].attributes.body
Radni dan učenika je od 8.20 do 15.40.
Školski sat traje 45 min.
Pauza za ručak je između 13.00 i 13.55
Većina učenika ima ručak u školskoj kantini; to može biti topli obrok koji se dostavlja u školu; hrana koju su donijeli od doma ili oni koji žive blizu mogu skočiti i doma na ručak.

# data[].attributes.body
Koliko smo uspjeli vidjeti, udžbenici se dosta koriste tijekom rada. I čine se dosta dobri i detaljni.
Ali za razliku od nas, dnevnik/imenik im je ostao papirnat.
Kolegice iz Litve kažu da je i kod njih taj dio digitaliziran, tako da koriste e-dnevnik, kao i nacionalnu bazu edukativnih materijala (nešto kao naš Edutorij).

# data[].attributes.body
Inače je ovaj tjedan u školi ispitni tjedan. Tada učenici svih razreda pišu test iz 2 predmeta u tom danu. Raspored ispita je unaprijed dogovoren.
Tako su danas pisali test iz biologije i vjeronauka 2. i 5. sat.
Dan prije se pisao test iz engleskog i povijesti.
Test iz engleskog sa sastojao od uporabe jezika (gramatika i vokabular), a u sljedećem ispitnom tjednu (u siječnju) će pisati provjeru iz slušanja i čitanja. U zadnjem ispitnom terminu (na proljeće) imaju test iz vještine govorenja.

# data[].attributes.body
Nismo iznenađeni što za rad na satu engleskog koriste digitalne materijale (online verzija udžbenika) s puno video i slušnih primjera. Nažalost, na TV-u su im svi strani programi sinkronizirani na turski, tako da je učenicima Internet jedini izvor slušnog engleskog.

# data[].attributes.attachment_caption
Na satu engleskog u matematičkom razredu

# data[].attributes.body
I ovo jutro nastavljamo posjet školi.
Ovaj put smo na satovima engleskog  kod domaćina profesora Yusufa.
Učenici su u početku malo sramežljivi, ali jako ih zanima odakle smo.
Na spomen Hrvatske (tur. Hirvatistan) dečki odmah spominju Modrića, a poznavatelji domaćeg/turskog nogometa znaju i za Domagoja Vidu.
Osim nogometa, znaju da smo europska država, da imamo more i da smo nekad bili dio Otomanskog carstva.

# data[].attributes.body
Ako ste mislili da su slastice u Turskoj samo baklava i rahat-lokum, onda ćete se ugodno iznenaditi.
Nema čega nema, za svako nepce.

# data[].attributes.body
Škola ima svoj opservatorij u kojem djeluje astronomski klub.
Ali ova zvjezdarnica je na usluzi i ostalim zainteresiranim školama.
Zvjezdana noć, Mjesec, Jupiter, Mars...

# data[].attributes.headline
Zadnja kava i kolač u "našoj" slastičarni

# data[].attributes.subject
Zadnja kava i kolač u "našoj" slastičarni

# data[].attributes.body
Mala slastičarnica na uglu u glavnoj pješačkoj ulici.
Savršena kava i slasni kolačići. Odličan konobar (tur. garson), uvijek nasmijan i priča engleski.

# data[].attributes.body
Odlična ponuda hrane za ručak. Velik izbor salata.
Ovaj put je izbor pao na yaprak sarmu (ječam u vinovoj lozi).

# data[].attributes.body
Nakon posjeta školi smo obično na uglu pričekale minibus koji bi nas za max 10 minuta i cijenu karte od 7.5 lira odvezao do centra grada.
Ovaj minibus nam je privukao pažnju svojim dekoracijama.
Inače, na naše neugodno iznenađenje, Turci nemaju neku razinu vozačke kulture - ne drže razmak, pa često ima bliskih susreta (npr. triput smo se vozili minibusom kao dijelom gradskog prometa i 2put je zamalo došlo do sudara jer ne drže razmak). A zaustavljanje na pješačkom i propuštanje pješaka - za njih nepoznanica.

# data[].attributes.body
Profesor Abdullah nas je iznenadio poklonom.
Dvije dvojezične knjižice.
Yunus Emre (turski-arapski) i Mawlana J. Rumi (turski-engleski)
Yunus Emre -turski narodni pjesnik.
Mevlana Rumi - smatra se jednim od najvećih derviških pjesnika islama.

# data[].attributes.body
Na satu turske književnosti kod profesora Abdullaha GÜndema (Türk Dili ve Edebiyatı Öğretmeni)
Prema svemu viđenom, vrlo omiljen profesor. A na satu nam je bilo jasno i zašto. Ugodna  i radna atmosfera te vrlo topao i  nenametljiv nastup.
Korištenje različitih digitalnih izvora, ali ne može sat književnosti proći bez otvaranja knjige. I naravno recitiranje pjesama od strane učenika.

# data[].attributes.body
Na satu biologije kod profesprice biologije (Biyoloji Öğretmeni) - nastavna jedinica o endokrinom sustavu i radu štitne žlijezde.
Nastavne metode kao prije reforme kod nas. Frontalna nastava - profesorica predaje gradivo, učenici slušaju i na kraju im izdiktira neke važne pojmove i zaključke koje oni zapišu.
Ali su ipak odlično digitalno opremljeni - digitalna verzija udžbenika sa zadatcima i pitanjima. Možda je samo ovaj sat bio takav, predavački uz malo interakcije s učenicima.

# data[].attributes.body
Ovo je ormarić za mobitele.
Po dolasku ujutro u svoju učionicu, učenici ostave svoje mobitele u ovakvom ormariću. Ormarić se zaključa i na kraju dana učenici uzimaju svoje mobitele prije odlaska doma.
Tijekom dana u školi nećete vidjeti učenike na hodniku ili na školskom dvorištu s mobitelima. Umjesto toga se druže, razgovaraju i ne ostavljaju dojam da im je mobitel uopće potreban tijekom školskog dana.

# data[].attributes.body
Na satu kemije smo kod profesorice Özlem Özkan (Kimya Öğretmeni).
Nemaju kabinet kemije tako da nema praktičnog dijela nastave. Rade se teorija i zadatci.
Tema nastavne jedinice su plinovi. Profesorica je na početku sata ukratko ponovila teoretski dio, a zatim su krenuli na rješavanje zadataka na radnom listiću. Učenici su se izmjenjivali na ploči rješavajući zadatke. Ozbiljno se radi. Kažu matura je dosta zahtjevna i u zemlji od 85 milijuna velika je konkurencija za upis na faks.

# data[].attributes.body
U kabinetu fizike smo kod profesora Mehmeta Sekera (Fizik Öğretmeni).
Tema nastavne jedinice je magnetsko polje. Obrada teoretskog dijela, rad na zadatcima, primjena u praksi (edukativan film i važnost magnetskog polja na primjeru zračne luke Istanbul).
Naučili smo i dvije nove riječi na turskom: güney (jug) i kuzey (sjever).
Oni koji prate turske serije, sjetit će se jedne od njih koja se zvala Kuzey Guney.

# data[].attributes.body
I u školi je obilježena obljetnica smrti prigodnim uređenjem i kratkim programom na dvorištu.
Inače, u svakoj učionici se iznad ploče nalazi himna Turske, fotografija Ataturka te njegov govor mladima.

# data[].attributes.body
Ataturk je rođen 1881. godine u Solunu, tadašnjem Osmanskom carstvu. Najveću vojnu slavu stekao je predvodeći turske borce u bici na Čanakkaleu. Nakon raspada Osmanskog carstva po završetku Prvog svjetskog rata, Ataturk je predvodio tursku vojsku u oslobodilačkom ratu.
Kao osnivač i predsjednik Republike Turske, zemlju je transformirao u modernu, sekularnu i prozapadnu državu.
Nakon rata za nezavisnost, Velika narodna skupština Turske je 1923. godine proglasila Republiku, a Mustafa Kemal je proglašen za njenog prvog predsjednika. Ataturk je do svoje smrti 1938. godine četiri puta zaredom biran za predsjednika, čime je najduže obnašao tu državničku dužnost.
Kasnije 1934. godine Velika narodna skupština zakonom mu daje prezime Ataturk, koje doslovno znači "otac Turaka", u znak zahvalnosti za sve ono što je učinio za turski narod, dok je drugima zabranjena uporaba ovog prezimena.

# data[].attributes.attachment_caption
Djelatnici muzeja nasuprot hotela u stavu mirno u 9.05

# data[].attributes.body
Jutros se obilježava 84. godišnjica smrti Kemala Mustafe Ataturka.
Preminuo je 10.11.1938. u 9.05 u dobi od 57 godina.
Sirene u 9.05, sve staje, ljudi na ulici, automobili na cesti.

# data[].attributes.body
Čaj se služi posvuda uz obrok i većinom je besplatan dodatak u restoranima nakon jela. Nekako se uvrijede ako odbijete čaj.
Ja koja obožavam čaj, ali nisam ljubitelj crnog čaja, sam oduševljena okusom, tako da bi čak rekla da ima neka magična svojstva uz svu tu dobro začinjenu hranu s puno mesa.
Isto tako ne pijem često tursku kavu, osobito ne bez malo mlijeka, ali njihova čista turska kava bez šećera - çok güzel  (vrlo ukusna)
Uz obrok osim čaja, možete popiti ayran (rijedak i slankast jogurt) ili sok od drijenka.
Salate možete začiniti gustim sirupom od limuna ili šipka (tur. nar ekşisi).

# data[].attributes.attachment_caption
Pide ("turska verzija pizze) od sira ili mesa ili oboje.

# data[].attributes.body
Za sve ljubitelje mesa, u Turskoj ne možete ostati gladni. Srećom uvijek ima i puno povrća, ali i kruha. Nevjerojatno je kako uz svako jelo poslužuju i jedu jako puno kruha.
Sve je jako ukusno. Porcije su velike i obilne. A cijene vrlo povoljne. Npr. tanjur juhe od leće je ispod 10 kn.
Naravno, za sve ljubitelje bosanske kuhinje, ovo je raj.

# data[].attributes.body
Hrane ima posvuda i cijene voća i povrća su povoljnije nego kod nas.
Kažu da je štruca kruha 5 lira (tj. oko 2.5 kune). Kako?

# data[].attributes.body
Odmah u blizini plaže nalazi se mali dragulj od gradića nazvan Küçükkuy. (tur. küçük - mali)
Starinske kamene kuće, neobične suvenirnice, tipični mali restorančići. Jedan od njih se zove "Bosanska pita".

# data[].attributes.body
Kakav bi to posjet moru bio da nemamo priliku prošetati plažom. Kao i u Italiji, plaže su konfekcija. Pješčani dio za mnogobrojne ležaljke. Mirisa mora nema. Sve je to lipo ali ...
Naša Dalmacija, jedinstvena.

# data[].attributes.body
Nakon Zeusa, maslinovog ulja, ribljeg ručka u luci u gradu Ayvalik (tur. ayva - dunja) vrijeme je za novo iznenađenje.
Devil's table and footprint.
Prema legendi vrag (tur. seytan) kojeg u priči zovu Panolepe, poziva na večeru seljane kako bi izbjegao smrt. Dok se oni goste hranom i pićem, zaboravljaju na vraga koji bježi i ostavlja svoj otisak na ovom brijegu. Vjeruje se da je stopa druge noge na obližnjem grčkom otoku.

# data[].attributes.body
Odmor za oči i dušu.

# data[].attributes.body
Za sve ljubitelje maslinovog ulja; od prerade do čuvanja u antičkim posudama.

# data[].attributes.body
Spustili se do mora i zaustavili pored jedne pomalo neugledne zgrade. Ali odmah shvaćamo da se radi o muzeju maslinovog ulja (tur. zeytinyagi - maslinovo ulje).
Zanimljiv postav starinskih naprava kojima se proizvodilo ulje.
Ovo je mediteranski kraj. Klimom i vegetacijom kao i Dalmacija. I kod njih je suša ove godine napravila štetu, tako da će biti manje ulja ali s većom cijenom.

# data[].attributes.body
Pogled na zaljev Edremit. Grčki otok u daljini.
Teško je riječima dočarati tu ljepotu, osobito nakon kišnog i prohladnog Zagreba prije nekoliko dana, a sad kratki rukavi, sunce i plavetnilo dokle ti pogled seže.
Gledaš i ne vjeruješ. Pitaš se što se sve moralo posložiti u svemiru ovih dana kad mi je na dar stigao ovakav dan.
SÜRPRİZ

Možda ovaj video snimak dronom (s youtube-a) može bolje dočarati ovaj osjećaj.
https://youtu.be/EwSk_3ctDbk

# data[].attributes.body
U svojoj Ilijadi Homer spominje da su grčki bogovi živjeli na Mount of Ida, s kojeg su nadzirali i vodili Trojanski rat.
Troja - antički grad smješten na SZ dijelu Turske.
Truva Antik Kenti - nalazište antičke Troje nalazi se sjevernije.

# data[].attributes.body
Usred brda i lagane šetnje kroz borovu šumu, pravi mali dragulj.
Ida Altar of Zeus - kažu mjesto s kojeg je Zeus promatrao bitku za Troju.

# data[].attributes.body
Prema planu domaćina, danas nas voze na more!
Polazak u 8.00, a do mora sat i pol lagane ugodne vožnje s našim domaćinima - Yusuf Bozkurt i Serkhan Gul.
Krajnje odredište - turska obala Mediterana nasuprot grčkog otoka Lesbosa.
Što ćemo sve vidjeti ne znamo jer naši domaćini samo kažu "iznenađenje" (tur. sürpriz).

# data[].attributes.body
Kao i svugdje, osim lijepe prirode, krajolika i povijesti, najveća vrijednost jedne zemlje su ljudi.
Gostoprimstvo na svakom koraku, kako kod domaćina u školi, tako i kod običnih ljudi na ulici, u dućanu, u restoranu...
Zaista im je stalo da se osjećate ugodno.
Naravno, ovo putovanje ne bi bilo ni izbliza zanimljivo da nije bilo prekrasnog društva - 6  kolegica iz Litve, puno smijeha i zabave. Možda nas jezik razdvaja, ali pozitivne duše i energije se prepoznaju.
#Erasmus +++...

# data[].attributes.body
Svugdi je lipo, ali doma je najlipše...

# data[].attributes.body
Let za Zagreb je u 19.00 (local time), a dolazak u Zagreb je u 19.10 (local time).
Zahvaljujući vremenskoj razlici let od 10 min. Ali u stvarnosti let Zagreb - Istanbul je otprilike 1 i 30 min.
Ukrcaj na let je naravno na udaljenijim izlazima pa treba krenuti na vrijeme prema izlazu (gate).

# data[].attributes.body
Što reći, za svakog ponešto. Hrana i piće, ako ste gladni (naravno platit ćete skuplje nego u gradu, ali slično cijenama hrane i pića kao u ZG zračnoj luci).
Shopping u luksuznim i manje luksuznim dućanima.
Bazaar za kupovinu suvenira.
Cijene su naravno visoke, ali uvijek je nešto na akciji.
Ali, besplatni Internet je i dalje ograničen na sat vremena.

# data[].attributes.body
Prema planu, nešto prije 13.00 stižemo u zračnu luku. Kolegice iz Litve imaju let za Vilnius u 16.45, a moj je u 19.00.
Na ulazu u zgradu, odmah prolazite kroz sigurnosnu provjeru torbi. Zatim slijedi predaja prtljage na check-in šalterima (svi međunarodni letovi). Kontrola putovnica i opet sigurnosni pregled. Voće prolazi, ali bočice vode ne.
Svi putnici prolaze kroz isti protokol i šaltere, dosta je velika gužva, tako da nam je trebalo oko sat i pol da obavimo taj dio.

# data[].attributes.body
Za ulaz u džamiju morate se izuti i ostaviti obuću u posebnim ormarićima. Žene, naravno, moraju glavu prekriti maramom/šalom.

# data[].attributes.body
Ahmedija ili Džamija sultana Ahmeda

Poznata kao Plava Džamija zbog plave keramike kojom su ukrašene površine vanjskih zidova. Izgrađena je u razdoblju od 1609. – 1616. god., tijekom vladavine Ahmeda I. Poput ostalih džamija, sadrži grobnicu osnivača, medresu i predvorje.

# data[].attributes.headline
Aja  Sofija (Hagia Sophia) na lijevoj strani a ...

# data[].attributes.subject
Aja  Sofija (Hagia Sophia) na lijevoj strani a ...

# data[].attributes.body
Ulaz u džamiju je besplatan.

Izvorno je izgrađena po naredbi bizantskog cara Justinijana I. Velikog od 532. do 537. godine i bila je najveća crkva na svijetu.
Godine 1453., nakon pada Carigrada, pretvorena je u džamiju. Od 1934. služila je kao muzej, a 2020.  ponovo je proglašena džamijom.

# data[].attributes.body
Dugačak je red za ulaz u džamiju Aja Sofija, ali smo sigurne da ćemo uspjet ući. Malo strpljenja i nakon 45 min eto nas na ulazu. 🕌 😀

# data[].attributes.body
Subota je prijepodne, oko 8.30 i srećom promet nije pregust pa prema planu dolazimo u centar grada.

# data[].attributes.attachment_caption
Trajektna linija za one koji ne žele autocestom preko mosta

# data[].attributes.body
Brzom cestom nam treba oko 3.5 sata do Istanbula. Kao i u dolasku, dio puta ćemo trajektom preko dijela Mramornog mora, na drugu stranu prema Gebze i Istanbulu.
Prijelaz traje oko 30 min; more je relativno mirno ali u 7. 15 na moru je prohladno pa se grijemo unutra uz čaj. U međuvremenu se razdanilo,  tako da se čini da nas čeka lijepo prijepodne.

# data[].attributes.attachment_caption
Zadnji ranojutarnji pogled na gradski sat (zvoni svaki sat!!!) i muzej pored)

# data[].attributes.body
Zadnji dan je predviđen za povratak, koji će biti naporan i dug. Ali nema veze...
Ustajanje u 3.30, polazak za Istanbul u 4.00. Domaćin  prof. Yusuf nas je došao ispratiti i provjeriti da je sve dogovoreno s vozačem kombija.
Naime, uspjele smo organizirati kratki razgled Istanbula od nekoliko sati, prije odlaska na aerodrom.
Napuštamo Balekisir po mraku....

# data[].attributes.body
Samo objašnjenje zašto se moj padlet puni s odgodom. Naime, Turska je izvan EU, pa su i tarife skuplje.
Dostupnost besplatnog WiFi je ograničena. Npr. na Istanbulskoj zračnoj luci, imate samo 1 sat besplatnog Interneta. Da biste uključili taj sat, morate skenirati svoju putovnicu na kiosku poput ovog na slici. Kad istekne sat vremena, možete samo prijeći na plaćenu opciju (Velika škrtica).
U hotelu postoji besplatan WiFi (kojem pristupate opet uz broj putovnice) ali smo u hotelu tek navečer.
Da ipak budem u kontaktu, u zračnoj luci sam kupila SIM karticu turskog teleoperatera za 35 eura, pa sam dostupna. A za razgovore s HR imam T-com opciju 60 min razgovora za 40 kn.
Za sve buduće putnike u Tursku.

# data[].attributes.body
Naš domaćin Yusuf Bozkurt, prof engleskog, nas je prvo odveo na druženje s ravnateljicom. Gđa Bedia Narli (okul müdürü) nas je na prvu osvojila srdačnim prijemom, širokim osmjehom i neizostavnim Hoş geldiniz. Nismo ni sjeli a već je stigla turska kava uz rahat lokum (turkish delight). Ali prije toga su nam pošpricali ruke mirisnom vodicom, tkz. colognom.
Uz ugodno druženje smo se bolje upoznali i saznali ponešto o njihovoj školi. Naravno, i njih je zanimalo iz kakvih škola dolazimo, motivi posjeta i slično. Iako je ravnateljica odvojila vrijeme za nas, školski život ide paralelno, pa nam se dvaput ispričala na prekidu jer se neke stvari moraju rješavati odmah.

# data[].attributes.attachment_caption
Nogometno igralište, sportska dvorana i zeleni dio za odmor

# data[].attributes.body
Za svoju školu kažu da je 'butik škola' jer je neuobičajeno mala za turske škole.
Ime je dobila po bračnom paru koji je darovao zemljište državi za izgradnju škole.
Sportska dvorana nosi ime učenika koji je preminuo od zloćudne bolesti prije nekoliko godina.
Učenici većinom dolaze u školu u crnim trapericama/ hlačama te hoodicama/majicama s kratkim rukavima ( u raznim bojama) na kojima se nalazi natpis FEKAL (skraćeni naziv škole). To je zapravo školska uniforma, ali udobnija verzija.
U susjednoj osnovnoj školi smo primijetili sličnu odjevnu politiku.

# data[].attributes.body
Prije ulaska u školu nam se domaćin ispričao što nisu svi dijelovi škole očišćeni od građevinskih radova, koji su završili prije 3 tjedna. Tada su se i vratili u svoju školu. Kažu nam da je ovo područje sklono potresima, pa vlada provjerava školske zgrade, ruši one koje se ocjene slabima, a popravlja sigurnost onim zgradama koje se ocjene srednje sigurnima. Njihova škola je upravo prošla takvu rekonstrukciju, da bude otpornija na potres.
Naravno, ne možemo se ne zapitati što je naša vlada učinila za sigurnost naše zgrade.🤷‍♂️
Lako je usporediti: u državi od 85 milijuna stanovnika, država brine o 300ak učenika i djelatnika. A u državi od 3. nešto milijuna, država prepušta oko 1000 učenika i djelatnika sudbini.
??? Tko je ono zaustavio Turke u našim krajevima???
Evala kardeşim

# data[].attributes.body
Ljubaznošću domaćina školski minibus nas je dovezao do škole koja se nalazi u mirnom stambenom kvartu. Škola je okružena velikim dvorištem, u kojem se nalazi lijepo uređena zelena površina s nekoliko drvenih sjenica (za učenike tijekom odmora), nogometnim igralištem i odvojenom sportskom dvoranom. Lijepo, ali po mojem mišljenju, fali tu još zelenila i prirodnog hlada 🌺🪴

# data[].attributes.body
U goste se ne ide praznih ruku.
Licitarska srca, turistička  knjižica o Zagrebu te neizostavni Kraševi proizvodi.
Jedna vrećica za domaćine, a druga za profesorice (njih 6) iz Litve koje su također na job-shadowing zadatku.

# data[].attributes.body
Stigavši u hotel oko ponoći, nadali smo se noćnom odmoru do 7.30, ali naravno da je buđenje stiglo ranije zbog poziva mujezina na molitvu u ranim satima. To je prednost hotela uz džamiju.

# data[].attributes.body
Naš Erasmus projekt Learn 4 Life provodimo kraju i ovaj posjet školi u gradu Balikesir u Turskoj zadnja je  mobilnost. Ujedno je to i druga od dviju planiranih posjeta školama, tkz. job-shadowing, unutar ovog projekta.