# data[].attributes.body
I dette forløb skal du arbejde selvstændigt. Du må selvfølgelig altid gerne sparre med dine klassekammerater, men slutproduktet skal være dit eget.

Husk at søge vejledning og feedback undervejs.

Du har 2 dage til forløbet, men på den 2. dag skal du muligvis også vidensdele for din undervisere og evt. klassekammerater. Du vil ca. have 10 minutter til at vidensdele.

1) Du skal starte med at vælge hvilken målgruppe du vil fordybe dig i. Du kan vælge mellem:

Autisme

ADHD

Psykisk udviklingshæmmet

2) Derefter skal du lave en mindmap over din nuværende viden om målgruppen samt opstille succeskriterier for hvad du gerne vil vide mere om (ift. målgruppen). Begræns dig ift. tiden, da du også skal...

3) arbejde med emnerne, som din underviser har udvalgt (orienter dig på storyboardet). Emnerne er:

Viden om diagnoser & kendetegn

Sundhed og sygdom

Det meningsfulde liv

HUSK du overvejs skal udarbejde et selvvalgt produkt, som du kan vidensdele ud fra.

Om forløbet

# data[].attributes.attachment_caption
Jens Rasmussen Hübertz
Jens Rasmussen Hübertz var læge og betragtes som en foregangsmand indenfor åndssvageforsorgen. Han oprettede Danmarks første kostskole for åndssvage "Helbredelsesanstalten Gl. Bakkehus".

# data[].attributes.body
Historien om de åndssvage

I Danmark begyndte den med oprettelsen af åndssvageanstalten Gamle Bakkehus i 1855 på initiativ af lægen Jens Rasmussen Hübertz (1794-1855).

Ifølge en opgørelse i 1847 var der i Danmark i alt 1995 åndssvage.

Hübertz beskrev i 1841, hvilke vilkår gale og åndssvage levede under. Han fandt på det tidspunkt 133 "indplankede" mennesker, dvs. mennesker, som var spærret inde i båse i stalde, i udhuse e.l., men fremhævede selv den diagnostiske usikkerhed mht. at adskille sindssyge fra åndssvage.

Hübertz fik på baggrund af sin undersøgelse gennem indsamlinger og lotteriindtægter skaffet midler til oprettelse af Gamle Bakkehus.

Fra 1865 fandtes der to anstalter for åndssvage i Danmark: Gamle Bakkehus og De Kellerske Aandssvageanstalter.

De lå begge i København, men 1898-99 flyttede De Kellerske Aandssvageanstalter til Brejning ved Vejle.

Frem til 1895 var De Kellerske Aandssvageanstalter en privat anstalt med egen bestyrelse, mens Gamle Bakkehus var ledet af en bestyrelse på fem medlemmer under overopsyn af Ministeriet for Kirke- og Undervisningsvæsenet.

I 1895 overgik De Kellerske Aandssvageanstalter til at blive en selvejende institution.

I 1902 blev de tidligere Kellerske institutioner i København, Karens Minde, Lillemosegaard og Gammelmosehus, overtaget af Gamle Bakkehus-anstalterne, som allerede 1890-92 havde opkøbt ejendommen Ebberødgård ved Birkerød.

Fra 1929 taler man om Østifternes Aandssvageforsorg og De Kellerske Aandssvageanstalter.

Overlæge Christian Keller oprettede i 1911 på Livø den første danske øanstalt, som var beregnet til "anti-sociale" og kriminelle åndssvage mænd.

I 1923 oprettedes en lignende anstalt på Sprogø for "seksuelt løsagtige" åndssvage kvinder. Begge øanstalter blev nedlagt i 1961.

Forsorgen blev i 1959 overtaget af staten og benævntes Statens Åndssvageforsorg.

Der blev udnævnt en central bestyrelse, hvis formand blev den netop udnævnte chef for Åndssvageforsorgen, N.E. Bank-Mikkelsen. Han blev den ledende kraft i formuleringen af tanken om normalisering og forsøg på at give plads til de åndssvage i samfundet.

Landet blev opdelt i 11 forsorgscentre, som hver bestod af en centralinstitution og en række mindre institutioner. Ledelsen af hvert forsorgscenter blev ændret fra overlægeledelse til en firehovedet ledelse repræsenterende økonomien (inspektør), det medicinske fagområde (overlæge), det sociale fagområde (socialleder) og det pædagogiske fagområde (undervisningsleder).

Med udlægningen af særforsorgen den 1.1.1980 til amter og kommuner blev Statens Åndssvageforsorg nedlagt.

I 2007 overgik ansvaret for de udviklingshæmmede til kommunerne.

Kilde: © Den store danske / Birgit Kirkebæk - Gyldendals åbne encyklopædi

Livet som udviklingshæmmet og handicappet under åndsvageanstaltningen

https://www.youtube.com/watch?v=ZCvyP-F-i-k

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Jens Rasmussen Hübertz var læge og betragtes som en foregangsmand indenfor åndssvageforsorgen. Han oprettede Danmarks første kostskole for åndssvage "Helbredelsesanstalten Gl. Bakkehus".

Christian Keller

Christian Keller var overlæge ved De Kellerske Anstalter i Brejning. Han var en varm fortaler for at internere åndssvage på anstalter og uskadeliggøre dem da han mente at de som "minusindivider" udgjorde en fare for at degenerere befolkningen, hvis de fik lov til at formere sig. Samtidig mente han at de ville formere sig i stor hast og at deres letlevende adfærd udgjorde en risiko for at der kunne opstå epidemier af kønssygdomme.

N.E. Bank Mikkelsen

N.E. Bank Mikkelsen blev forsorgschef for åndssvageforsorgen efter at folketinget havde vedtaget en ny åndssvagelov i 1959. Han opfandt normaliseringsprincippet, der berød at åndssvage fik retten til en tilværelse så nær det normale som muligt.Normaliseringsprincippet blev sidenhen udbredt til hele den vestlige verden.

Bank Mikkelsen var en pioner og nok den person i nyere tid, der har haft størst betydning for arbejdet med og for udviklingshæmmede.

# data[].attributes.attachment_link.description
Jens Rasmussen Hübertz var læge og betragtes som en foregangsmand indenfor åndssvageforsorgen. Han oprettede Danmarks første kostskole for åndssvage "Helbredelsesanstalten Gl. Bakkehus". Christian Keller var overlæge ved De Kellerske Anstalter i Brejning. Han var en varm fortaler for at internere åndssvage på anstalter og uskadeliggøre dem da han mente at de som "minusindivider" udgjorde en fare for at degenerere befolkningen, hvis de fik lov til at formere sig.

# data[].attributes.body
Heldigvis er der sket meget, siden dengang hvor udviklingshæmmede, blev betragtet som onde eller besatte mennesker.

I dag har vi lovgivning der skal sikre for, at udviklingshæmmede har samme rettigheder, som den øvrige del af befolkning. En af disse lovgivninger er Serviceloven.

”Servicelovens formål er at: 1) at tilbyde rådgivning og støtte for at forebygge sociale problemer, 2) at tilbyde en række almene serviceydelser, der også kan have et forebyggende sigte, og 3) at tilgodese behov, der følger af nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller særlige sociale problemer. ”17 Vi har altså en lov i Danmark, som fortæller at man skal støtte op omkring folk, der har nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne, samt folk der har særlige sociale problemer.

Paragraf 1618 fortæller at kommunen skal lave skriftlige retningslinjer, omkring brugerinddragelse, så udviklingshæmmede kan have indflydelse på tilrettelæggelse og udnyttelse af tilbud. Der skal altså være nogle klare retningslinjer fra kommunen, omkring brugerinddragelse, som institutionerne skal overholde.

– s. 264-266 17 Serviceloven (2007) Afsnit 1, kap. 1 18 Bilag 1 8 | Side Paragraf 8119 fortæller at man skal tilbyde en særlig indsats over for udviklingshæmmede.

Pkt. 1 fortæller at man skal forhindre at den enkeltes problemer, bliver værre. Fx ved at sørge for at den rette medicin bliver givet, på de rette tidspunkter.

Pkt. 2 fortæller at man skal forbedre den udviklingshæmmedes udviklingsmuligheder, social og personlige funktion. Fx ved at udfordre dem kognitivt, så der er mulighed for udvikling. Man kunne med fordel gøre brug af Kuno Beller Test20, for at se hvilket udviklingsniveau de ligger på, og se deres styrker og svagheder og forbedre disse.

Pkt. 3 fortæller at man skal forbedre den udviklingshæmmedes livsudfoldelse igennem kontakt, tilbud om samvær, aktivitet, behandling, omsorg og pleje. Fx ved at finde frem til, hvad de ønsker at opleve og forsøge at realisere det, eller ved at tilbyde klubture med ligesindede, for at opbygge social omgangskreds.

Pkt. 4 fortæller at der skal ydes servicetilbud, tilpasset til den enkeltes behov, i egen bolig. Fx at man støtter og vejleder omkring rengøring, i den enkeltes hjem.

Paragraf 8221 fortæller at kommunebestyrelsen, skal hjælpe udviklingshæmmede, der ikke kan tage vare på deres egne interesser. Den fortæller mv. at hjælpen ikke skal ydes ved fysisk tvang.

Kommunebestyrelsen skal undersøge, om der er pårørende eller andre, der kan varetage interesserne for den udviklingshæmmede og finde ud af om der skal beskikkes en værge.

Paragraf 107 og 10822 fortæller at kommunebestyrelsen skal tilbyde midlertidigt og længerevarende boformer, til personer der har betydeligt nedsat fysisk, psykisk funktionsevne eller med særlige sociale problemer. Dvs. at personer der har brug for omfattende hjælp i hverdagen, skal have tilbudt en midlertidig eller længerevarende boform. Ud fra overstående paragraffer, må man konkludere at udviklingshæmmede har gode betingelser for livsudfoldelse. Ud over brugerinddragelse, er der to andre faktorer der sikre, at udviklingshæmmede fortsat har de rettigheder, som de ifølge lovgivningen, skal have.

# data[].attributes.body
Kilde: https://www.lev.dk/viden-om/hvad-er-udviklingshandicap/

Mød mennesker med udviklingshandicap https://www.youtube.com/watch?v=coA_r7A6yeI&t=139s

Norsk indslag - Psykiater om psykisk udviklingshæmning

https://www.youtube.com/watch?v=iG4O3tQnstY&t=731s

Årsager

Årsagen til udviklingshandicap kendes langt fra i alle tilfælde, men udviklingshandicap kan være en følge af:

Arvelige faktorer (fx visse stofskiftesygdomme samt arvelige kromosomfejl)

Kromosomfejl

Skader, der opstår i fostertilstanden (pga. f.eks. overdreven alkoholindtagelse, overdreven rygning eller infektionssygdomme hos moderen)

Iltmangel under fødslen

For lav fødselsvægt (som følge af for tidlig fødsel)

Mangel på motorisk, social og sproglig stimulering i barndommen (ses næsten ikke i Danmark i dag)

Hjerneskade opstået efter fødslen pga. en ulykke eller sygdomme

Typer af udviklingshæmninger

Der er mange forskellige typer af udviklingshæmninger, og de kan opdeles efter deres specifikke kendetegn. Her er nogle eksempler:

1. Fysisk udviklingshæmning: Dette omfatter tilstande, hvor en persons fysiske evner er begrænsede eller forsinkede. Eksempler på fysiske udviklingshæmninger kan omfatte cerebral parese, spina bifida og muskeldystrofi.

2. Kognitiv udviklingshæmning: Dette refererer til tilstande, der påvirker en persons kognitive evner og intellektuelle udvikling. Nogle af de mest almindelige kognitive udviklingshæmninger er mental retardering, autisme og Aspergers syndrom.

3. Kommunikationsudviklingshæmning: Dette involverer vanskeligheder med at forstå og udtrykke sig på sprogligt niveau. Nogle eksempler på kommunikationsudviklingshæmninger inkluderer stammen, ordblindhed og afasi.

4. Emotionel og adfærdsmæssig udviklingshæmning: Dette indebærer problemer med at regulere følelser og tilpasse adfærd. Tilstande som ADHD, angstlidelser og føtalt alkoholsyndrom kan klassificeres som emotionelle og adfærdsmæssige udviklingshæmninger.

Årsager til udviklingshæmninger

Udviklingshæmninger kan have forskellige årsager, og nogle tilfælde kan være relateret til både genetiske og miljømæssige faktorer. Her er nogle af de mest almindelige årsager til udviklingshæmninger:

Genetiske faktorer: Nogle udviklingshæmninger kan være forårsaget af genetiske mutationer, abnormaliteter eller syndromer, som f.eks. Down syndrom og Fragilt X syndrom.

Miljømæssige faktorer: Udsættelse for giftstoffer under graviditeten, infektioner, præmaturitet og ernæringsmæssige mangler kan bidrage til udviklingshæmninger.

Perinatale årsager: Skader eller komplikationer under fødslen kan også føre til udviklingshæmninger.

Håndtering af udviklingshæmninger

Målet med håndtering af udviklingshæmninger er at øge den enkeltes livskvalitet og maksimere deres evne til at fungere på trods af deres udfordringer. Håndtering af udviklingshæmninger kan omfatte forskellige tilgange og interventionsmetoder, afhængigt af den specifikke type og sværhedsgrad af udviklingshæmningen.

For at sikre en individuel tilgang til håndtering af udviklingshæmninger kan nogle af de metoder, der anvendes, omfatte:

Tidlig intervention: Det er vigtigt at identificere og intervenere så tidligt som muligt for at maksimere potentialet for udvikling hos personer med udviklingshæmninger.

Specialundervisning: Tilrettelagt undervisning og individuel støtte kan hjælpe personer med udviklingshæmninger med at opnå deres fulde potentiale og udvikle de nødvendige færdigheder.

Fysisk og beskæftigelsesterapi: Disse terapeutiske tilgange kan hjælpe med at forbedre motoriske færdigheder og evnen til at udføre daglige aktiviteter.

Psykologisk støtte: Enkeltpersoner med udviklingshæmninger og deres familier kan drage fordel af psykologisk støtte og rådgivning for at håndtere de udfordringer, de står overfor.

# data[].attributes.attachment_link.description
Udviklingshandicap er en bred betegnelse, der dækker forskellige former for kognitiv funktionsnedsættelse.

# data[].attributes.body
Udviklingshæmning viser sig allerede i barndommen, hvor sprog, motorik og sociale evner og færdigheder sjældent svarer til det, der ses hos jævnaldrende.

Mennesker med udviklingshæmning udvikler sig ikke så meget eller så hurtigt som andre.

Det viser sig allerede i barndommen, hvor kognitive, sproglige, motoriske og sociale evner og færdigheder sjældent svarer til det, der ses hos jævnaldrende.

Funktionsniveauet spænder bredt, og inddeles efter forskellige sværhedsgrader. Der kan derfor være stor forskel på behovet for hjælp og støtte.

Funktionsniveauet kan typisk være påvirket af:

Kommunikative vanskeligheder

Vanskeligheder med at forstå og tilpasse sig samfundets gældende krav, og dermed også ofte svært ved at begå sig i sociale sammenhænge

Manglende eller nedsat evne til at forudse konsekvenser af egen eller andres handling

Nedsat opmærksomhedskapacitet og koncentrationsbesvær

Hukommelsesvanskeligheder og nedsat eller manglende evne til at forestille sig og planlægge fremtidens mål

Følelsesmæssige og/eller adfærdsmæssige problemer og/eller ledsagehandicap, som fx spastisk lammelse, epilepsi, sansedefekter, medfødte misdannelser eller en adfærdsforstyrrelse eller psykisk lidelse.

# data[].attributes.attachment_link.description
Mennesker med udviklingshæmning udvikler sig ikke så meget eller så hurtigt som andre. Allerede i barndommen svarer de kognitive, sproglige, motoriske og sociale evner og færdigheder sjældent til jævnaldrendes.

# data[].attributes.body
Det skønnes, at der er 53.000 danskere, der har udviklingshandicap.

Det er ikke registreret, hvor mange danskere, der har udviklingshandicap.

Men på baggrund af tidligere registreringer, danske undersøgelser og opgørelser fra andre lande skønner Statens Institut for Folkesundhed, Syddansk Universitet, i rapporten "Dødelighed blandt personer med udviklingshandicap" fra 2022, at der er omkring 53.000.

Målgruppen for Levs arbejde er dog væsentligt større, da vi også beskæftiger os med familien med et udviklingshandicaps medlems forhold, og hvis man antager, at hver person med udviklingshandicap i snit har 3 nært berørte, for eksempel forældre, børn, bedsteforældre eller søskende, så ender målgruppen på 212.000.

Udviklingshæmning kaldes også mental retardering og oligofreni. På engelsk kaldes det intellectual disability (intellektuel svaghed), hvilket giver en anden og måske mere korrekt opfattelse af tilstanden.

Verdenssundhedsorganisationens (WHO's) definition er "ufuldstændig eller utilstrækkelig udvikling af den mentale kapacitet".

Der er tre krav i definitionen af mental retardering:

Intellektuel kapacitet skal være klart under gennemsnittet

Reduceret selvstændighed og social funktion i forhold til den aktuelle alder og kulturelle gruppe

Tilstanden skal være til stede før det 18. år

# data[].attributes.body
Personer med udviklingshæmning har en øget risiko for flere samtidige diagnoser (komorbiditet).

Det vil sige, at:

De typisk lider af somatiske sygdomme eller psykiske vanskeligheder sammen med udviklingshæmningen

Samtidig er der en øget risiko for, at omverdenen ikke opdager deres sygdomme og mistrivsel.

Det kan skyldes flere omstændigheder, bl.a. at symptombilledet kan være diffust, og at personen selv kan have svært ved at forklare, hvordan han eller hun har det.

Årsagerne til komorbiditeten kan være mange, men kan overordnet sammenfattes i faktorer, der knytter sig til genetik, sociale forhold, miljø eller livsstil.

# data[].attributes.body
F7. Mental retardering

Diagnosen mental retardering stilles, når et barns udvikling af mentale evner og funktionsniveau er meget forsinket eller mangelfuld i forhold til børns normale udvikling.

Der kan være tale om påvirkning af tænkning, sprog, sociale kompetencer og motorik.

Mental retardering opdeles i let, middel, svær og meget svær grad.

WHO´s diagnoseliste, ICD 10, inddeler udviklingshæmning i fire sværhedsgrader:

Lettere grad: IQ-område 50-69. Medfører sædvanligvis indlæringsvanskeligheder i skolen. Mange voksne kan arbejde, klare sig socialt og bidrage til samfundet.

Middelsvær grad: IQ-område 35-49. De fleste kan i nogen grad klare egenomsorg. Voksne behøver støtte for at klare sig i samfundet.

Sværere grad: IQ-område 20-34. Behøver vedvarende støtte og hjælp.

Sværeste grad: IQ-område under 20. Medfører alvorlige begrænsninger i egenomsorg, kommunikation og bevægelighed. Kræver vedvarende pleje.

# data[].attributes.body
Diagnostiske kriterier

En af de karakteristiske kromosomale afvigelser skal være til stede

Trisomi 21

Translokation af den lange arm af kromosom 21

Mosaik-mønster med trisomi 21

Sygehistorie

Mistanken om Downs syndrom vækkes som regel prænatalt eller lige efter fødsel på grund af de karakteristiske misdannelser

Medfødt hjertesygdom hos 40-50%

Gastrointestinale misdannelser, bl.a. duodenalatresi

Forsinket psykomotorisk udvikling

Sansedefekter, fx svækket syn og hørelse

Hyppige infektioner i luftveje

Astma

Søvnapnoe

Neurologiske lidelser, særlig epilepsi (13 % af børn)

Atlantoaxial instabilitet

Hypotyreose

Cøliaki

Overhyppighed af leukæmi i barnealder

Tidlig demens

Moderat udviklingshæmning (IQ omkring 50

# data[].attributes.attachment_caption
De tre mest almindelige grundsyn i behandling, støtte og pleje af mennesker med psykisk sygdom. De tre grundsyn vil være til stede i forskellige kombinationer, der afhænger af, hvilken tilstand mennesket med psykisk sygdom er i, og hvor i sundhedsvæsnet du arbejder.

# data[].attributes.body
Grundsyn i psykiatrien

Gennem tiden har der været forskel på, hvilket grundsyn der har været mest i fokus i forhold til psykisk sygdom. Indtil ca. 1970 var det biologiske grundsyn mest i fokus. Fra først i 1970'erne kom det psykologiske grundsyn mere i fokus, og fra ca. år 2000 og frem har man primært fokuseret på det sociale grundsyn. Dette betyder dog ikke, at de øvrige grundsyn ikke var og er til stede i psykiatrien. For ingen af de tre grundsyn kan stå alene. Du vil derfor ikke møde disse grundsyn i deres rene form, men i forskellige kombinationer, der afhænger af, hvilken tilstand mennesket med psykisk sygdom er i, og hvor i sundhedsvæsnet du arbejder.

# data[].attributes.body
Recovery-orienteret rehabilitering i socialpsykiatrien

Mange mennesker med psykiske vanskeligheder kan komme sig og leve et meningsfuldt liv, hvis de får den rette støtte og hjælp. Recovery-orienteret rehabilitering virker. Mange kommuner er derfor allerede i gang med at omlægge deres praksis i socialpsykiatrien til recovery-orienteret rehabilitering. Hér kan du finde inspiration til, hvordan jeres kommune kan udvikle og omlægge jeres praksis til tilgangen.

# data[].attributes.attachment_link.description
Mange mennesker med psykiske vanskeligheder kan komme sig og leve et meningsfuldt liv, hvis de får den rette støtte og hjælp. Recovery-orienteret rehabilitering virker. Mange kommuner er derfor allerede i gang med at omlægge deres praksis i socialpsykiatrien til recovery-orienteret rehabilitering. Hér kan du finde inspiration til, hvordan jeres kommune kan udvikle og omlægge jeres praksis til tilgangen.

# data[].attributes.body
Bosteder og botræning | Middelfart Kommune

Om os
Fælleshåb er en del af Center for Handicap, Fælleshåb, i Middelfart Kommune. I henhold til Almenboliglovens § 105 og Servicelovens § 85, er Fælleshåb et botilbud til voksne over 18 år og henvender sig til borgere, som på grund af hjerneskader har brug for særlig støtte i hverdagen. Der bliver 32 boliger, hvor der bor livsglade og ressourcefulde borgere, som du sammen med dine kollegaer skal se og udvikle. Fælleshåb ligger på Vestfyn ca. 8 km uden for Middelfart, tæt på naturen og med kort afstand til skov og strand.

Vores formål er at yde en helhedsorienteret og rehabiliterende indsats, som tilpasses den enkelte borgers ønsker og behov. Personalegruppen er sammensat af pædagoger, omsorgsmedhjælpere, social- og sundhedsassistenter, ergoterapeuter, social- og sundhedshjælpere og sygeplejersker.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Søndergade 51 er et tilbud efter Servicelovens §107, dvs. et midlertidigt botilbud.

Søndergade 51 er et botræningstilbud med det formål at unge borgere, der har en udviklingshæmning, er sent udviklet eller har anden kognitiv problemstilling, kan flytte i egen bolig efter endt ophold. Borgeren kan bo i Søndergade i op til 2 år.

Formål

Søndergade 51 overordnede formål er, at borgeren bliver i stand til at bo i egen bolig.

Personalet i Søndergade 51 giver individuel støtte og guidning til den enkelte borger. Formålet er at støtte og skabe motivation samt søge at skabe rammerne for den enkelte borgers udviklingsproces og dermed forudsætninger for et godt og så selvstændigt voksenliv som muligt. Der ydes en helhedsorienteret indsats hvor der fokuseres på det hele menneske og dets hverdagsliv der foruden botræning indeholder arbejde/uddannelse og fritidsliv.

Alt dette gøres med respekt for borgerens ret til selvbestemmelse og medindflydelse.

Pædagogik

I Søndergade 51 arbejdes der ud fra en rehabiliterende tilgang. Den bygger på en målrettet, tidsbestemt og tværfaglig samarbejdsproces mellem borger, personale, de pårørende og de eksterne samarbejdspartnere som borgeren ønsker at have i sit netværk.

Som udgangspunkt har den enkelte borger ansvaret for eget liv, med de muligheder og udfordringer det indebærer. Personalet vil støtte borgeren i dette og søge at skabe betingelserne for, at der kan opnås forandring og udvikling.

Borgeren aftaler sammen med sagsbehandler og kontaktperson fra Søndergade 51, hvilke indsatsmål, der skal arbejdes med. Sammen med kontaktpersonen aftales delmål og hvordan der skal arbejdes med målet. Det kan være alt fra at lære praktiske færdigheder som madlavning, huske at sætte vækkeur, lave madpakke og til at udvikle sociale kompetencer og arbejde med psykiske udfordringer og mestringsstrategier.

Det har stor betydning, at den enkelte oplever kontakt, omsorg og støtte til at udvikle sig. Det er derfor individuelt, hvad den enkelte borger skal arbejde med. Der lægges vægt på brugen af anerkendende og jeg-støttende pædagogiske tilgange.

Personalet anvender en bred vifte af pædagogiske arbejdsmetoder og tilganfe, der benyttes ud fra borgerens ønsker, mål og individuelle behov:

Anerkendende tilgang

Kognitiv tilgang

Neuropædagogisk tilgang

Rehabiliteringstilgang

Relationspædagogisk tilgang

Ressourceorienteret tilgang

Social læringstilgang

Strukturpædagogisk tilgang

Kognitiv Ressourcefokuseret og anerkendende Pædagogik (KRAP)

De fysiske rammer

Søndergade 51 er beliggende i hjertet af Middelfart, tæt på gågade og togstation. Huset er et byhus med lille gårdhave og tæt på naboer. Man skal som borger i Søndergade 51 tage hensyn til naboerne udenfor huset såvel som til andre borgere i huset. Huset har en lille gårdhave som man er fælles om at holde samt et skur, her står en fryser med en skuffe til hver. Borgeren har eget værelse med tilhørende badeværelse. I værelset er et lille køleskab samt en vask.

Der er fælles køkken alrum med hårde hvidevare, herunder opvaskemaskine. Der er fælles stue og bryggers med vaskemaskine samt tørretumbler.

Krav til beboeren

For at bo i Søndergade 51 skal borgeren være indstillet på aktivt at samarbejde kontinuerligt med indsatsmål og egen udvikling. Derudover skal borgeren overholde de generelle husregler der er sat for at kunne bo Søndergade 51 samt de regler borgerne i Søndergade 51 i fællesskab vedtager sammen på husmøder.
Husregler indebærer bla., opførsel skal foregå efter almindelig skik og brug. Det forventes man tager hensyn til hinanden så Søndergade 51 er et godt sted at være og man har ansvar for egne gæster overholder husets regler.

Euforisende stoffer må ikke forefindes på stedet.

Borgeren skal være aktiv i sin uddannelse eller beskæftigelse. Personalet støtter borgeren hermed. Herunder at opretholde en god døgnrytme og blive klar til hverdagen.

Borgeren skal være aktiv i fællesskabet i Søndergade 51, dvs. være deltagende i planlagte aktiviteter, varetage sine praktiske opgaver i forbindelse med rengøring af fællesareal samt deltage i det ugentlige husmøde. Derudover er det ønskeligt beboeren er aktiv i sin fritid, dvs. gør brug af de aktiviteter der findes i området, herunder Perronen og Cafeen. Dette for at styrke det sociale netværk inden udflytning til egen bolig.

Der er fokus på den enkelte beboers indsatsmål og udviklingsområder i kombination med at være samboende med 3 andre unge mennesker. Det er vigtigt Søndergade 51 er et trygt og godt sted at bo, så alle kan trives. I Søndergade 51 passer vi på hinanden, og der aftales ind imellem nogle fælles aktiviteter for at styrke sammenholdet imellem beboerne. Antallet af aktiviteter er beboerne med til at bestemme på det ugentlige husmøde. Aktiviteter kan være aktiviteter hvor der laves noget sammen i huset, f.eks. spille aften, se film eller fælles madlavning. Der kan også aftales en tur ud af huset, eks. i biograf eller i bowlingcenter. Borgeren betaler for egne udgifter hertil.

Opfølgningsmøder

Der er opfølgningsmøde hver 3. måned med borgerens udviklingsteam.

Udviklingsteamet består af sagsbehandler, kontaktperson i Søndergade 51 og evt. kontaktperson fra uddannelse/beskæftigelse/jobcenter.

Pårørende/værge er velkommen til at deltage, hvis borgeren ønsker det.

På mødet evalueres på de indsatsmål borgeren har arbejdet med.

Personale

Personalegruppen er tværfagligt sammensat af social- og sundhedsfagligt uddannet personale. Borgeren har en kontaktperson, men støttes af alle personaler. Borgeren har kontinuerligt samtale/samarbejde med kontaktperson, i fællesskab aftaler og arbejder de med de delmål beboeren skal arbejde med.
Der er fast tilknyttet 4 personaler.

Borgeren vil udover at modtage støtte til at arbejde med egne indsatsmål, modtage støtte til at deltage i fællesskabet med de andre borgere i Søndergade 51. Borgeren må være indstillet på, der er en vis interaktion med de andre borgere i Søndergade 51 for at kunne bo i Søndergade 51. I hvilket omfang borgerene deltager i sociale sammenhænge sammen, er afhængig af borgerne der bor i huset på det givne tidspunkt.
Personalet kommer som udgangspunkt om morgenen i hverdagene kl. 7.00-8.00 og igen kl. 16.00-22.00. Der er ikke personale om lørdagen eller søndag morgen.

Hvornår der er personale i huset, vil være afhængig af de støttebehov den enkelte beboerne har, og dermed de indsatsmål sagsbehandler bestiller personalet til at yde støtte til.

Samarbejdspartnere

Pårørende, der bliver inddraget i det omfang, den enkelte beboer ønsker det.

Handicap- og psykiatriforvaltningen

Center Dag Bostøtte, Handicap og Psykiatri

STU Ejby

Perronen

FGU Middelfart

Jobcenteret

Kontakt

Botræningstilbud - Søndergade 51
Søndergade 51
5500 Middelfart

# data[].attributes.attachment_link.description
Middelfart Kommunes har en lang række botilbud for voksne over 18 år, der har nedsat fysisk og psykisk funktionsevne, samt et botræningstilbud, der er målrettet unge borgere, der har en udviklingshæmning, er sent udviklet eller har anden kognitiv problemstilling.

# data[].attributes.body
Fælleshåbs formål

Formålet er at yde en helhedsorienteret og rehabiliterende indsats, som tilpasses den enkelte borgers ønsker og behov.

Borgerne på Fælleshåb har som udgangspunkt brug for omfattende støtte. Formålet er at give den nødvendige støtte, så der opnås en sammenhængende indsats. Der er fokus på udvikling, fastholdelse af færdigheder og sociale kompetencer, så borgeren får mulighed for at få et liv i læring.

Pædagogikken

Fælleshåb anvender en bred vifte af pædagogiske arbejdsmetoder, som tilgodeser den enkeltes ønsker, mål og individuelle behov.

Faglige tilgange

Anerkendende tilgang

Neuro-pædagogisk tilgang

Relations pædagogisk tilgang

KRAP

Metoder

Neuro-pædagogik

KRAP

Low Arousal

NUZO

Social Story

Rehabiliterende tilgang

Udgangspunktet for den pædagogiske og sundhedsfaglige indsats på Fælleshåb er, at alle mennesker har et potentiale for at udvikle sig og opnå en indholdsrig tilværelse.

Vi tager udgangspunkt i den enkeltes ressourcer, motivationsfaktorer og udviklingspotentiale.

Hensigten er at støtte så vidt muligt og give borgeren indsigt i egne evner og muligheder.

På Fælleshåb imødekommes borgerens fysiske, sundhedsmæssige, følelsesmæssige og sociale behov. Den pædagogiske indsats tilpasses derfor ud fra borgerens forudsætninger.

Målsætning for tilbuddet

Der udarbejdes mål i samarbejde med borgeren i forbindelse med handleplansmøder.

Der udarbejdes delmål, som skal sikre borgerens ønsker, drømme og behov. Dette sker ved afklaringssamtaler med borgeren og eventuelt pårørende for at afstemme forventninger og indgåelse af konkrete aftaler for samarbejdet.

Aktiviteter

Der er mulighed for at låne lokaler til for eksempel fødselsdagsfester og andre private sammenkomster.

Udendørsarealerne med frugttræer og græsplæner kan bruges til boldspil og afslappende ture i området. Endvidere er der et stort sanseområde med bålplads, hængekøjer og udendørs motions- og bevægelsesredskaber.

Handicaptilgængelighed

På Fælleshåb er både de private lejemål og fællesarealerne indrettet handicapvenligt.

Samarbejdet med pårørende

Vi har et tæt samarbejde med pårørende, i det vi ser dem som væsentlige i borgerens trivsel.

Pårørende er en vigtig ressource, og borgeren samarbejder tæt med dem, der hvor det giver mening, og hvor den enkelte ønsker det.

# data[].attributes.headline
Sundhedstjek - mennesker med udviklingshandicap

# data[].attributes.subject
Sundhedstjek - mennesker med udviklingshandicap

# data[].attributes.body
Forberedelse:

Inden sundhedstjek skal borger og personale udfylde et spørgeskema

så der skal fokuseres på resultaterne til sundhedstjekket med lægen

Vigtigt at oplyse borger om hvad formålet er og gennemgå vejledningen trin for trin

Hvilke undersøgelser der skal foretages af lægen

Vigtigt for borger at forstå at det er medarbejdernes rolle at hjælpe med at stille spørgsmål

være opklarende i forhold til lægens kommentarer og anvisninger

Husk at få samtykke til at deltage i sundhedstjekket samt der udveksles informationer med lægen

Følg også vejledningen så der ikke mangler noget og se filmen som er målrettet borgeren

Sammen bestiller vi tid til sundhedstjek

Hjælp borger med at komme til sin aftale om tid til blodprøve Noter alle resultaterne i spørgeskemaet

Undersøgelse:

Støtte borger

Skabe tryghed for borger

Hjælpe borgeren med at deltage i dialogen og få svar på spørgsmål

Hjælpe lægen til at forstå borgerens signaler og budskaber

Planen:

Følge op på planen, inddrage borger, pårørende

Planen kan være at der er nyt sundhedstjek om 2 år

Lægge mærke til om der er ændringer

# data[].attributes.attachment_link.title
Sundhedstjek - Til medarbejdere og ledere på botilbud