# data[].attributes.body
Esquema de la societat feudal:

# data[].attributes.body
Era el centre des de el qual es dirigia la vida del feu

Hi era en un lloc elevat per protegir-se de els atacs i vigilar les terres del feu, i si no controlaven tot el territori desde el castell, feien torres de guaita

# data[].attributes.body
Els nobles solien tenir accés a terres, riqueses i recursos que la majoria de la població no posseïa.

Els nobles sovint tenien accés a una educació privilegiada,

Els nobles solien exercir rols importants en la política i el govern dels seus països. Podien ser consellers de reis, líders militars, diplomàtics o administradors de territoris.

Els nobles solien adherir-se a codis de conducta i honor que regulaven el seu comportament en la societat.

# data[].attributes.body
Sovint se'ls casava jove, a vegades fins i tot abans de la pubertat, i podien tenir poc o cap control sobre l'elecció del seu cònjuge.

Encara que podien tenir criats i servents per a ajudar en les labors domèstiques, les dones nobles sovint tenien la responsabilitat d'administrar la llar i cuidar de la família. Això incloïa supervisar les feines de casa, l'educació dels fills i la gestió de les finances familiars en absència de l'espòs.

Moltes dones nobles eren devotes i participaven activament en activitats religioses, com l'assistència a missa, el finançament d'obres de caritat i la construcció d'esglésies o monestirs

# data[].attributes.body
Els clergues estan dedicats al servei religiós i al ministeri. Depenent de la seva denominació i funció específica dins de l'església, poden realitzar una varietat de tasques, com oficiar cerimònies religioses (com a misses, bodas, baptismes i funerals), oferir conselleria espiritual, ensenyar la fe i liderar comunitats religioses.

Molts clergues viuen en comunitats religioses, com a monestirs o convents, on segueixen un conjunt de regles i viuen en comunitat amb altres membres del clergat.

Depenent de la tradició religiosa, alguns clergues poden prendre vots religiosos com el celibat, la pobresa o l'obediència. Aquests vots poden influir en el seu estil de vida i en com duen a terme el seu servei religiós i ministerial.

# data[].attributes.body
La funció principal dels monestirs era proporcionar un espai per a la vida religiosa, l'oració i la contemplació. Els monjos i monges dedicaven gran part del seu temps a l'adoració i l'estudi de les Escriptures.Els monestirs eren centres d'aprenentatge i preservació del coneixement durant l'Edat mitjana. Els monjos eren sovint alfabetitzats i copiaven manuscrits antics, preservant així textos clàssics i religiosos que d'una altra manera podrien haver-se perdut.

Molts monestirs oferien allotjament i menjar a viatgers i pelegrins que passaven per la zona. També proporcionaven ajuda als pobres i necessitats de la comunitat circumdant

# data[].attributes.body
El treball principal d'un pagès era conrear la terra. Això implicava llaurar el sòl, sembrar llavors, cuidar els cultius i collir els productes. Els pagesos solien viure en petites cases de camp construïdes amb materials locals, com a fusta i fang. Aquests habitatges podien ser bastant rudimentàries i oferien poc confort. La dieta d'un pagès medieval generalment consistia en aliments bàsics com a pa, verdures, llegums i, en alguns casos, carn d'animals que criaven.

# data[].attributes.body
Les rendes senyorials eren els pagaments i serveis que els pagesos havien de realitzar als senyors feudals com a part del sistema feudal en l'Edat mitjana. Aquestes rendes eren una forma de tribut o impost que garantia al senyor feudal el control sobre la terra i els recursos dels seus dominis.