# data[].attributes.attachment_link.title
Intel·ligències Múltiples. Postgrau Tutoria 09

# data[].attributes.attachment_link.description
La teoria de les IM a la tutoria de secundària. Postgrau: La tutoria i la seva pràctica. ICE. UB Març 2009

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Us deixo amb un article de la web: http://lamenteesmaravillosa.com/12-maneras-de-fomentar-el-autoestima-infantil/ on s'especifiquen 12 estratègies i maneres de fer amb els infants per ajudar-los en el seu procés d'autonomia i autoestima. Recordeu que l'autonomia i el fer-se gran sol té molt a veure amb l'autoestima. Si donem oportunitats als infants de provar i fer per ells sol; encara que s'equivoquin, estarem donant oportunitats de sentir satisfaccions personals, de sentir-se amb capacitats, .... estarem potenciant l'autoestima de cada infant. Ells haurien de poder fer quelcom con creuen, poden, saben, aprenen, ... I si s'equivoquen, els adults estarem allà, acompanyant-los en el seu procés i ajudarem a tolerar la frustració.
La infancia tiene sus propias maneras de ver, pensar y sentir; nada hay más insensato que pretender sustituirlas por las nuestras
Estamos tan obsesionados por crear la burbuja del bienestar adulto que se nos ha olvidado la importancia de sembrar la autoestima en nuestros niños.

Es muy importante que nuestros pequeños crezcan en un mundo de adultos equilibrados, pues será lo mejor que les podamos transmitir. Sin embargo, si nos paramos a pensar sobre esto, no nos costará mucho darnos cuenta de que hacemos que nuestras carencias sean visibles.

Así es que los niños, como los animales, perciben nuestros miedos e inseguridades y las hacen suyas con gran facilidad. Ante este panorama, lo cierto es que debemos de esforzarnos porque esto ocurra en menor medida. Pero, ¿cómo podemos hacerlo?

En primer lugar teniendo en cuenta que somos su mejor ejemplo a seguir, por lo que debemos fomentar nuestro autocuidado. En segundo lugar con nuestra forma de actuar y de tratarles, así como en los valores que les inculcamos, es decir, en cómo los educamos.

No queremos niños que tengan que ser perfectos porque no queremos cultivar la soberbia;queremos niños que se quieran y confíen en sí mismos y en su potencial. A continuación os damos12 claves que no fallarán:

1-Es importantísimo tenerlos en cuenta y dedicarles nuestro tiempo de manera exclusiva.

Debemos considerar lo que el niño nos solicita y nos reclama. Además, si estamos paseando con ellos no deberíamos de ir mirando nuestro teléfono móvil, pues el niño nos dedicará miradas y momentos que nos perderemos.

2-Corrige sus errores pero desde el cariño.

Sin gritos y con paciencia, el niño es una esponja que absorberá lo bueno y lo malo. Hazle entender que aprendéis juntos y que el intercambio es mutuo.

3-Fomenta su autonomía dándoles responsabilidades.

Déjales tomar pequeñas decisiones en cuanto a sus relaciones o hábitos diarios. Por ejemplo, pueden cocinar contigo o preparase ellos su almuerzo, ayudarte a secar y recoger los platos, poner la mesa, elegir la ropa que se quieren poner...

4-No les compares.

Ni con sus hermanos ni con sus amigos. No compares a un niño con nadie, y tampoco lo hagas con adulto. Nadie es mejor ni peor que nadie, todos somos diferentes.

5-No le etiquetes como "torpe", "malo", "tonto".

Esto no ayuda para nada a crecer con un autoestima saludable. Cuando el niño haga algo mal hay muchas maneras de decírselo: no está bien que pegues a tus hermanos, no tienes que romper los juguetes o tenemos que trabajar bien las mates.

6-Tampoco lo hagas como "listo" "bueno" o "inteligente".

El niño no comprenderá en qué se fundamenta que te refieras a él de esa forma. En su caso, puedes decirle: qué bien has hecho las tareas, qué bien has recogido o me encanta verte pintar. Es decir, juzga sus comportamientos pero no a los niños.

7-Establece unos límites claros y sé consistente con ellos.

Es decir, si no recoges tus juguetes no iremos al parque; el niño querrá negociar esto pero no valen medias tintas, si le has puesto una condición razonable tienes que hacerla valer, pues de lo contrario no se lo tomará en serio. Firmeza.

8- Valora el esfuerzo, no los resultados.

No te centres en si ha sacado un sobresaliente o un aprobado, lo importante es que el niño haya sido constante y se haya esforzado, refuerza esto.

9-No exageres tus halagos y sé concreto.

Esto es, dile lo que ha hecho bien y porqué te ha gustado para que el niño sepa lo que te agrada.Has recogido muy bien tus coches de juguete y los peluches es sustancialmente diferente a Eres muy ordenado.

Es importante que comentes con otras personas ante el niño sus logros y su esfuerzo, pues le hará sentir útil e importante.

10-Valida sus emociones.

Si el niño llora es probable que se haya hecho daño, dale la importancia que tiene. Evita decirle:¡No pasa nada! Sí que pasa, algo le hace sentir mal y es importante que le demos la relevancia pertinente.

11-No le sobreprotejas, fomentarás la inseguridad y la dependencia.

No hagas guardia y los vigiles a cada rato, pues generarás niños burbuja. Los niños no se rompen y necesitan una dinámica que les genere oportunidades para desarrollarse de forma constante, no para estancarse.

12-Reserva momentos para cada uno de los niños que tengas alrededor.

Intenta buscar un espacio individual para cada uno, pues el hecho de ser importantes y protagonistas durante unos minutos o unas horas es muy reforzante para ellos. Haciéndolo les muestras que para ti es clave dedicaros el uno al otro de vez en cuando, importándote cómo se siente y buscando generar novedosos intercambios.

# data[].attributes.attachment_link.title
Educació Emocional: una filosofia de vida.

# data[].attributes.attachment_link.description
Us deixo amb un article de la web: http://lamenteesmaravillosa.com/12-maneras-de-fomentar-el-autoestima-infantil/ on s'especifiquen 12 estratègies i maneres de fer amb els infants per ajudar-los en el seu procés d'autonomia i autoestima. Recordeu que l'autonomia i el fer-se gran sol té molt a veure amb l'autoestima.

# data[].attributes.headline
L'AVALUACIÓ FORMATIVA A L'ESCOLA (CO-AVALUACIÓ)

# data[].attributes.subject
L'AVALUACIÓ FORMATIVA A L'ESCOLA (CO-AVALUACIÓ)

# data[].attributes.attachment_link.title
Formative Assessment in Schools - subtitulat al català

# data[].attributes.attachment_link.description
Aquest vídeo mostra dues pràctiques d'avaluació formativa a l'escola que il·lustren com s'usa l'avaluació per fer alumnes més reflexius i amb més autonomia per poder-se autoregular i millorar. El vídeo està subtitulat al català: si no es veuen els subtítols, cal que els activeu per mitjà de la icona situada en la part inferior dreta del visor.

# data[].attributes.attachment_link.title
Principles of Formative Assessment - subtitulat al català

# data[].attributes.attachment_link.description
Vídeo clàssic sobre els principis de l'avaluació formativa, aplicats en un institut de secundària d'Anglaterra, a partir de la recerca de Paul Black i Christine Harrison, del King's College, London. Activeu els subtítols per visualitzar-los al català. Els podeu moure (cap amunt) per﻿ veure'ls millor i que no se superposin amb els subtítols en anglès.

# data[].attributes.attachment_link.title
¿Te Atreves A Soñar? | Desafía tu Zona de Confort!

# data[].attributes.attachment_link.title
Prevenció de riscos laborals. Formació inicial

# data[].attributes.body
https://docs.google.com/file/d/0B6ZzzGq4i28nR1FlckJPNVJuZFk/edit

# data[].attributes.attachment_link.title
EDUCACION DEL FUTURO, CREAR HOY LAS ESCUELAS DEL MAÑANA

# data[].attributes.body
D’aquest mòdul, em quedo sobretot amb el positivisme i els bons consells del vídeo de Jaume Cela. M’han redirigit, o reenfocat la meva perspectiva durant aquest curs.

A grans trets, em quedo amb les següents idees:

*La feina dels mestres es justifica per les necessitats dels nens i nenes. I afegeixo, no per les nostres necessitats o les del sistema.

*Tots els alumnes poden avançar i aprendre. Potser el meu objectiu aquest curs és avançar en aquest camí, ja que a molts dels meus alumnes ja se’ls ha classificat com a perduts.

* Cal escoltar MÉS (i millor) els nens i nenes. Me n’adono que durant el dia a dia, ho faig poc, sempre els demanem que callin. Em proposo escoltar-los més i també que s’escoltin.

*De les quatre preguntes em quedo amb Què podem fer?  Perquè crec que és la que encara no m’havia plantejat, i potser per això em trobava en un camí sense sortida...

# data[].attributes.attachment_link.description
L'Edu3.cat és un portal de ràdio i tv educatives per Internet. L'Edu3 us proposa més de 5500 audiovisuals d'àmbits de coneixement agrupats en Ciències naturals, Ciències socials, Educació artística, Educació física, Llengües i literatura, Matemàtiques, Tecnologia i Tutoria. Disposa d'un cercador temàtic amb servei de cerca avançada per àrees curriculars.

# data[].attributes.body
Per mi, el més significatiu del mòdul 2 ha estat descobrir tants recursos i aplicacions que puc fer servir en el meu dia a dia.

Em quedo sobretot amb la idea del disseny universal, ja que no ho coneixia i m'ha encantant el plantejament.

En el mur hi ha penjats els recursos que em guardo pel dia a dia...

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
La integració de les tecnologies en els processos d'ensenyament aprenentatge pot esdevenir el motiu d'una reflexió més profunda en el si del centre educatiu sobre les pràctiques docents i de compartir les visions metodològiques del professorat. L'eix central de la reflexió és plantejar-se com adoptar les tecnologies de la informació i la comunicació a l'escola per tal que estiguin al servei de l'aprenentatge i el coneixement.

L'escola del segle XXI no pot obviar que el seu alumnat utilitza correntment la tecnologia per a l'oci i la comunicació però que ha de ser guiat en l'adquisició de la competència digital en sentit ampli i en l'adquisició de coneixement. L'objectiu últim d'incorporar les tecnologies a l'escola ha de ser facilitar un aprenentatge més autònom i personalitzat de l'alumnat, la qual cosa requereix també uns rols diferents del professorat. Això comporta, en molts casos, canvis significatius en l'organització i la metodologia.

Ens estaríem equivocant si creguéssim que pel sol fet d'incorporar tecnologies a l'escola es produeix innovació i canvi metodològic. Però sí que aquest procés d'implementació pot propiciar el replantejament compartit de moltes rutines escolars i la reflexió col·lectiva de quines estratègies adoptar per afavorir l'aprenentatge de l'alumnat.

En aquest sentit, un estudi recent sobre l'ús de la tecnologia, l'informe internacional SITES,1 proporciona informació que permet comparar, entre altres aspectes, les opinions de les direccions de centres de secundària de vint-i-dos sistemes educatius sobre la importància de les tecnologies. Les qüestions majoritàriament més importants (més d'un 40% de les directores i dels directors enquestats) pel que fa a la importància de les tecnologies són, en primer lloc, per preparar l'alumnat per al món laboral i, en segon lloc, per catalitzar el canvi dels plantejaments pedagògics del professorat. Aquest darrer aspecte permet indicar que el més rellevant a l'hora d'implementar un Pla TAC de centre hauria de ser sempre el vessant educatiu i no el merament tecnològic i s'hauria de focalitzar en què i com ha d'aprendre l'alumnat i en quina mesura la tecnologia ajudarà a aquest propòsit. És a dir, el Pla TAC haurà de ser una estratègia, entesa com a itinerari que formula com es poden aconseguir els objectius estratègics: millorar els resultats educatius i afavorir la cohesió social. Una altra evidència, fruit dels estudis recents sobre els usos de les TAC, és que aquestes tenen més implantació allà on hi ha hagut un procés de planificació. És per això que parlem de planificar en quina forma les tecnologies s'usaran per a l'aprenentatge i el coneixement i avançar així cap a una escola amb maduresa tecnològica.

# data[].attributes.attachment_link.description
La integració de les tecnologies en els processos d'ensenyament aprenentatge pot esdevenir el motiu d'una reflexió més profunda en el si del centre educatiu sobre les pràctiques docents i de compartir les visions metodològiques del professorat.

# data[].attributes.body
En primer lloc, he pres consciència dels riscos de la nostra feina, sobretot pel que fa referència a la veu, ja que potser és el que menys tenia en compte.

Aquesta formació m'ha servit per conèixer quins risc correm també anant a treballar, ja que jo tinc un desplaçament força llarg i no sabia que en cas de tenir un accident de cotxe anant a la feina, es considera que estic treballant. A més a més, he descobert on mirar tots els dubtes que em puguin sorgir.

# data[].attributes.body
La diferència entre integració i inclusió és senzilla. Mentre integrar és fer que les necessitats educatives especials entrin a l'escola però segueixin un camí diferent, incloure és fer que aquest alumnat participi de les activitats d'aula dins de les seves possibilitats. Em quedo amb una frase que una vegada un professor, parlant d'aquest tema, em va dir: "Cal que cada alumne arribi tant lluny com li sigui possible". Per mi, això és la inclusió.

Com a docent, jo crec que faig servir diferents tipus d'activitats que permeten als alumnes trobar les que els són més adients, fent servir diferents suports, discursos... També m'he adonat que en l'avaluació, dono opcions de diferents tipus de produccions, per intentar donar opcions a tothom.

Del disseny universal m'emporto la idea de no haver d'adaptar activitats, sinó fer que les activitats ja continguin prou varietat per tal que siguin adequades per tots i cadascun del alumnes de l'aula.

# data[].attributes.body
De la presentació sobre acció tutorial em quedo amb aquestes 3 idees clau:

* Un tutor ha de motivar i crear sensació d'equip.

* Un tutor ha de destinar temps a avaluar alumnes de manera completa.

# data[].attributes.body
Les tres idees clau que vull rescatar de l'avaluació formativa són:

*Cal centrar-se en la lògica de l'aprenent.

*Cal ajudar a l'alumne a reconstruir el coneixement partint del què sap i en interacció amb els altres.

*Cal compartir els objectius educatius i reprendre'ls al final.

De les aportacions dels companys, em quedo amb un recurs que ha enunciat la Judit Serra, el puzzle Aronson, del què em vull informar perquè m'ha semblat prou interessant.