# data[].attributes.body
Les persones que fumen, amb sobrepès, que mengen amb molta sal i greix, que consumeixen molt d'alcohol, que pateixen estrès o que no fan activitat física tenen més probabilitats de desenvolupar hipertensió. També tenen més risc de patir-ne les persones amb el colesterol alt, amb malalties del cor o dels ronyons, i les que tenen antecedents d'hipertensió a la família.

La pressió arterial tendeix a augmentar amb l'edat. Els homes solen tenir la pressió arterial més alta que les dones fins als 50 anys. A partir d'aquesta edat, coincidint amb l'edat de la menopausa, passa el contrari. De tota manera, qualsevol persona de qualsevol edat pot desenvolupar hipertensió.

# data[].attributes.body
La hipertensió és una malaltia crònica que no es pot guarir, però que es pot controlar mitjançant la introducció de canvis en l’estil de vida, com ara el seguiment d’una alimentació equilibrada i baixa en sal o la pràctica regular d'activitat física, i l'administració de medicaments, quan convé. L'objectiu del tractament és reduir la pressió arterial per evitar el risc de possibles complicacions.

El fet de trobar-se bé no vol dir que es pugui deixar, reduir o modificar la medicació. Cal recordar-se'n cada dia. Prendre-la exactament, com ha dit el metge o la metgessa, és la millor manera de tenir la pressió a ratlla.

La periodicitat amb què les persones hipertenses s’han de mesurar la pressió arterial és molt variable i està en funció de les xifres de pressió arterial, la presència d'altres malalties, etc. En cas d'un bon control, una visita cada 3-6 mesos pot ser suficient. Cal fer una avaluació mèdica a l'any perquè acudir regularment a mesurar-se la pressió és la millor manera de controlar-se-la i d'evitar complicacions.

# data[].attributes.headline
Complicacions de la hipertensió arterial

# data[].attributes.subject
Complicacions de la hipertensió arterial

# data[].attributes.body
La hipertensió arterial de llarga durada pot danyar el cor i els vasos sanguinis, i augmentar el risc de:

- Infart de miocardi

- Insuficiència cardíaca

- Accident cerebrovascular (ictus)

- Demència vascular

- Insuficiència renal

Quan la hipertensió arterial és persistent, el cor augmenta de mida i les seves parets engrosseixen perquè ha de treballar amb més força per bombar la sang. Les parets engrossides són més rígides que les normals. Consegüentment, les cavitats de el cor no s'expandeixen de forma normal i és més difícil que s'omplin de sang, la qual cosa ocasiona un augment addicional de la càrrega de el cor. Aquestes alteracions de cor poden provocar arítmies o insuficiència cardíaca.

# data[].attributes.body
Controlar la hipertensió és molt important per evitar les malalties cardiovasculars. Retardar-la o prevenir-la és possible amb un estil de vida saludable. Així, seguir una alimentació equilibrada i baixa en sal, fer activitat física regularment, no fumar i moderar el consum d'alcohol són recomanacions bàsiques que serveixen com a prevenció de la hipertensió.

Amb quina periodicitat cal prendre's la pressió arterial?

Es recomana prendre la pressió arterial amb una periodicitat mínima de dos anys.

# data[].attributes.body
- Herència familiar

- Alimentació inadequada

- Obesitat

- Inactivitat i vida sedentària

- Tabac

- Estrés

- Consum excessiu d'alcohol

Altres causes específiques (molt menys comuns) són el que es coneixen com hipertensió arterial secundària. Aquest segon i infreqüent tipus d'hipertensió pot ser degut a múltiples causes com problemes endocrinologics, malalties renals o de les artèries renals, síndrome d'apnees de la son o les hipertensions associades a malalties de el sistema nerviós central.

# data[].attributes.body
La hipertensió arterial és una malaltia crònica que pot arribar a causar diferents tipus de lesions a les artèries i que incrementa el risc de patir malalties de l’aparell circulatori, principalment l'ictus i l'infart agut de miocardi. És el factor de risc cardiovascular més important, però també el més fàcil de detectar i el de tractament més eficaç i senzill.

# data[].attributes.body
Síndrome de fatiga crònica, fibromiàlgia.

Hepatitis crònica.

Malalties autoimmunitàries, com la colitis ulcerosa, lupus eritematós.

Algunes malalties cardiovasculars: hipertensió arterial, insuficiència cardíaca crònica, cardiopatía isquèmica, aterosclerosi.

Algunes malalties dermatològiques: psoriasi, dermatitis seborreica, dermatitis atòpica.

La majoria de malalties genètiques (una petita part es caracteritza per episodis aguts).

Algunes malalties genitourinàries: hiperplàsia benigna de pròstata.

Algunes malalties infeccioses com la SIDA, tuberculosi, lepra o sífilis.

La majoria de malalties metabòliques i endocrines: diabetis mellitus, obesitat, hipotiroïdisme.

La majoria de malalties neurològiques: malaltia d’Alzheimer, malaltia de Parkinson.

Cancer.

Insuficiència renal crònica.

Malalties respiratòries cròniques: malaltia pulmonar obstructiva crònica, asma.

Malalties reumatològiques: artritis reumatoide, artrosi, osteoporosi.

Malaltia aguda.

# data[].attributes.body
Una malaltia crònica és una malaltia que dura molt temps o per tota la vida. Són malalties que no posen en risc de la vida de la persona a curt termini, de manera que no són emergències mèdiques. També inclouen tots els trastorns en què un símptoma existeix contínuament i, tot i que no posen en risc la salut física de la persona. Moltes malalties cròniques són asimptomàtiques o gairebé asimptomàtiques gran part del temps, però es caracteritzen per episodis aguts perillosos i/o molt incòmodes.