# data[].attributes.body
Va neixer al 1898. Al 1917, va estudiar en la universitat de Columbia, iniciada la primera guerra mundial, va anar a visitar a la seva germana  a Toronto. Va fer un curs d'infermeria a la creu roja canadenca i va estar en el carrec de auxiliar en l'Hospital Militar Spadina de Toronto

# data[].attributes.body
L'any 1920 a Long Beach, realitza un bateig d'aire en avió amb Frank Hawks, es en aquell moment en el que desideix aprendre a volarmalauradament les classes de vol eren molt cares i estaven fora del seu abast, així que va decidir contactar amb la pilot Anita Snook, que va acceptar donar-li classes a canvi del que pogués pagar a bord d'un Curtiss JN-4 "Canuck".

# data[].attributes.body
A mitjans d'abril de 1928 rep una proposta per part del capità Hilton H. Railey per intentar travessar l'Atlantic, com a passatgera, junt amb altres dos experimentats pilots: Wilmer Stultz i Louis "Slim" Gordon. A la conversa telefònica, Railey li va confessar a Amelia que els homes participants en el vol cobrarien, Stultz 20.000 $ i Gordon 5.000 $ però que ella no rebria cap remuneració.

# data[].attributes.headline
El primer derbi aeri femení i les Ninety Nines

# data[].attributes.subject
El primer derbi aeri femení i les Ninety Nines

# data[].attributes.body
L'any 1929 s'organitza el primer Derby Aeri Femení, que va ser anomenat per la premsa sarcàsticament Powder Puff Derby (derbi de les borles de maquillatge), la primera competició per a dones travessant els Estats Units on els requisits per a participar eren tenir el títol de pilot i portar almenys 100 hores de vol en solitari; Amelia, per descomptat, va participar-hi juntament amb 19 altres dones pilot.

# data[].attributes.body
El següent projecte que es planteja AE és la travessia del Pacífic per tal de ser la primera, home o dona, a cobrir els 3.800 km d'oceà que separen Honolulu, Illes Hawaii i Oakland, California. El 1934, per preparar aquest vol, el matrimoni es trasllada de la seva llar a Rye fins a la costa Oest. Amelia ven el seu Lockheed Vega a l'Institut Franklin de Filadelfia i se'n compra un de millorat amb equipament addicional de navegació. En aquesta ocasió, el seu amic Balchen no estava disponible per fer la tasca d'assessorament tècnic que havia realitzat en la travessa de l'Atlàntic, però Amelia troba un bon substitut en Paul Manzt.

# data[].attributes.body
Van enlairar el 17 de març de 1937 i van aterrar a Hawaii, segons el *acordardo. Després de tres dies, el *Electra va iniciar l'enlairament, però alguna cosa va fallar i *Earhart va perdre el control de la nau, la que va girar en una espècie de llaç o bucle, encara en terra.
Si bé no va haver-hi ferits a pesar que hi havia combustible vessat pertot arreu, va ser necessari enviar a l'avió de retorn a Califòrnia per a ser reparat.
Potser l'incident va ser un auguri que el projectat vol no havia d'efectuar-se, o almenys, no encara. *Comoquiera, Amelia no va abandonar els seus propòsits i una vegada condicionada la nau i amb fons addicionals recaptats, la data i ruta del segon intent van prendre forma.
Aquesta vegada, a causa de canvis en el clima i els vents, i només acompanyada per *Noonan, volaria d'oest a est. Van enlairar novament de *Oakland però cap a Miami, Florida; el *1ro de Juny de *1937partieron des d'allí rumb a Amèrica Central i del Sud, i després cap a Àfrica.
Des d'Àfrica, van creuar l'Oceà Índic per a aterrar, el 29 de juny en *Lae, Nova Guinea. Havien completat uns 36 mil km del seu viatge, amb escales curtes i sense fins al moment enfrontar problemes d'envergadura.
Només restaven uns 4 mil quilòmetres que els portarien a través del Pacífic, el tram més difícil i perillós.
El 2 de juliol de 1937, a les 12.30 a. m., el *Electra va enlairar cap a l'Illa de *Howland, un petit tros de terra prop de la línia de l'Equador a la regió central de l'Oceà Pacífic, entre Hawaii i Austràlia i on els esperaria el *Itasca, un vaixell de la Guàrdia Costanera estatunidenca.
Succeeix que la referida illa, amb poc més de 1,5 km de llarg i menys de 0,8 km d'ample, no s'aixeca a més de set metres per sobre del nivell de la mar, la qual cosa dificultava diferenciar-la dels núvols amb aspecte similar; per això Amelia i *Noonan van preveure un pla de contingència.
Desafortunadament, altres decisions preses van comprometre la seguretat i l'èxit de la proesa.
L'ús de gasolina d'alt octanatge va fer que l'avió sol menys gasolina que la seva total capacitat; d'una altra, els equips de ràdio amb longitud d'ones més curtes no van ser portats, equips que podien transmetre senyals a major distància.

L'última comunicació va ser a les 8.43 a. m. Encara que la transmissió es va marcar com a dubtosa, es creu que *Earhart i *Noonan van pensar que volaven de nord a sud intentant trobar l'illa perquè ja havien avançat prou cap a l'est com per a estar en la zona correcta.
Quan l'avió va fallar a mostrar-se segons el programat, el *Itasca va començar a emetre una columna de fum negre visible des de diverses milles a la rodona, perquè servís de guia als aviadors.
Perdut el contacte, es va iniciar una cerca immediata en la qual es van involucrar 66 avions i nou vaixells. El 18 de juliol es va donar per acabat de manera oficial el rescat dels dos infortunats viatgers.
No obstant això, *Putnam, amb recursos propis, va finançar esforços addicionals per a trobar-los; ja per a octubre, no existia cap possibilitat que Amelia i *Noonan haguessin sobreviscut.
El 5 de gener de 1939, Amelia *Earhart i el seu navegant *Fred *Noonan, van ser declarats legalment morts pel Tribunal Superior de Los Angeles, els EUA
Les raons del perquè Amelia i *Noonan no van aconseguir arribar a *Howland i completar el seu vol al voltant del món han estat motiu de debat des de llavors. Què va succeir? Això, per a la pròxima edició.