# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Egy korszak zárult le idén januárban, amikor véget ért a Windows 7 kiterjesztett terméktámogatási időszaka, ez pedig azt jelenti, hogy a Microsoft egyik legsikeresebb operációs rendszere a jövőben nem kap többé biztonsági frissítéseket. A dolog valószínűleg senkit nem ért váratlanul, az azonban biztos, hogy sokan voltak szomorúak miatta.

A Windows 7 a hivatalos halála ellenére, továbbra is hatalmas népszerűségnek örvend. Tavaly év végén a világ pécéinek több mint negyedén még mindig ez futott, amivel továbbra is ez volt a második legelterjedtebb asztali operációs rendszer a piacon (az első természetesen a Windows 10). De mitől lett ilyen sikeres, és miért nem hajlandóak sokan még most sem feladni a használatát, amikor már a 11. évébe lépett a rendszer?

Hasta la Vista

A dolgok megértéséhez egészen a kétezres évek elejéig lehet visszamenni, amikor a Microsoft elkezdte fejleszteni a Windows XP és a Windows Server 2003 utódjának szánt operációs rendszerét. A Blackcomb kódnév alatt futó projektben egy sor fontos változtatás volt tervben, a fejlesztést azonban hátráltatta, hogy a cég időközben elkezdett dolgozni egy kisebb, közbülső operációs rendszeren is. Ez volt a később Vista néven megjelenő Longhorn projekt, ami papíron akár jó is lehetett volna, de a hosszú fejlesztési idő, a végső változatból kihagyott fontos funkciók és az optimálisnak korántsem mondható teljesítmény miatt a Microsoft egyik leggyűlöltebb terméke lett belőle, amikor 2007 legelején megjelent.

Ennek fényében nem volt meglepő, hogy kevesen váltottak a megszokott és közkedvelt Windows XP-ről, ami akkor már hat éves volt. A Microsoft pedig hamar reagált is a helyzetre: alig hat hónappal a Vista megjelenése után kiderült, hogy a rendszer utódját gőzerővel fejlesztik, három éven belül meg is fog jelenni, Bill Gates pedig egy 2007-es interjúban annyit árult el róla, hogy felhasználóbarátabb lesz az elődjénél. A Windows 7 végül 2009. októberében jelent meg, az pedig hamar kiderült, hogy Gates nem hazudott:

a rendszer sokkal jobban nézett ki a Vistánál,

kezelni is könnyebb volt - és nem bombázta idegesítő üzenetekkel az embert munka közben,

a kompatibilitási problémákat is sikerült kiküszöbölni,

de talán ennél is fontosabb hogy, stabilabb volt és sok tekintetben jobban is teljesített nemcsak a Vistánál, hanem az XP-nél is.

A megjelenéskor persze nem volt tökéletes, de összességében nem véletlenül írtuk akkori tesztünkben, hogy a 7-essel gördülékenyebb, élvezetesebb a munka, mint a Vistával valaha is volt, és olyan konfigurációkon is remekül elfut, amiről az elődje még csak álmodni sem mert.

Jön a megváltó

Az persze nem zavart volna sok vizet, ha csak a szaksajtónak tűnnek fel ezek a dolgok, azonban az eladások alapján láthatóan a felhasználók is értékelték az új rendszert. A Windows 7 piaci részesedése szűk két hónap alatt átlépte az 5 százalékos küszöböt, az első fél évében pedig 90 millió eladott példánnyal a

valaha volt leggyorsabban fogyó operációs rendszer lett.

A Vistát 2010. augusztusában előzte le, 2011. októberében pedig az XP-t is letaszította a trónjáról, és két év után a legnépszerűbb operációs rendszer lett (és maradt is egészen 2018 januárjáig).

Furcsaságokat azért így is lehetett találni vele kapcsolatban. Az egyik ilyen az akkoriban bevett szokásnak számító szervizcsomagoknál jelentkezett, amik egyáltalán nem úgy jelentek meg, ahogy azt a korábbi verzióknál megszokhatták a felhasználók. A korábbi Windowsok esetében a szervizcsomagok jellemzően azonnal észrevehető, fontos funkciókat hoztak be a képletbe, a 7-nél azonban az első ilyenbe csak apróbb frissítések is hibajavítások kerülte. A második csomagot 2012-re ígérte a Microsoft, ez azonban végül egyáltalán meg sem jelent, nem kis részben annak köszönhetően, hogy 2012. októberében a Microsoft egy méregdrága reklámkampánnyal megtolva piacra dobta a Windows 8-at.

Az érintőkijelzős gépekre optimalizált csempés operációs rendszer még a Vistánál is rosszabbul kezdett, így a történetnek nem meglepő módon hatalmas kudarc lett a vége. A kevés érintőkijelzős gép és az átlagfelhasználó számára értelmezhetetlen kezelőfelület mellett elsősorban azért, mert a cég egy olyan rendszert akart letolni a Windows 7-tel maximálisan elégedett felhasználók torkán, amire semmi szükségük nem volt. A 8-as verzió piaci részesedése sosem érte el a 7-es harmadát.

Nutella két penészes kenyér között

Ez az epizód azért volt különösen fontos a Windows 7 életében, mert a Microsoft ezzel a húzással elérte, hogy ne csak az elődjénél, hanem az utódjánál is sokkal szerethetőbb legyen. Ennek tudatában nem nehéz belátni, hogy a Windows 7 máig tartó népszerűsége nemcsak abból fakadt, hogy jól sikerült, hanem abból is, hogy

két iszonyatosan rossz, és közutálatnak örvendő operációs rendszer közé ékelődött be.

A Microsoft a felhasználók sirámait hallva hamar kiadott egy ingyenes frissítést Windows 8.1 néven, amiben egyebek mellett a Start menü és a régi asztal is visszatért, de 2013 végén a Windows 7 piaci részesedése továbbra is felfelé ívelt, messze megelőzte az utódját. A helyzet furcsaságát talán az mutatta meg leginkább, hogy amikor 2014-ben be akarták szüntetni a Windows 7-tel felszerelt gépek árusítását, az üzleti felhasználók annyira tiltakoztak a lépés ellen, hogy a cég végül egészen 2016. októberéig várt ezzel.

2015 nyarán aztán megjelent a Windows 10, de az otthoni felhasználóknak nem nagyon akaródzott váltani, pedig 2016-ra már volt egy elég idegesítő mellékhatása annak, hogy a négy évvel azelőttre ígért második Win7-szervizcsomag sosem jelent meg. Ha valaki 2016 elején telepítette a Windows 7-et egy gépre, annak nem pusztán a rendszert kellett feltennie, hanem az korábbi öt év összes hibajavítását is egyesével, ami jelentősen meghosszabbította az amúgy sem rövid telepítési folyamatot. A Microsoft végül májusban orvosolta a problémát azzal, hogy az összes patchet egy csomagba gyűjtötték össze.

Kár érte, kiváló ügynök volt

Ez alapján úgy tűnhet, hogy a Microsoft még ekkor is szeretettel gondozta a piacvezető operációs rendszerét, valójában azonban intenzíven próbálták sürgetni az átállást. Ennek egyik sarokköve volt az ingyen frissítés Windos 10-re a korábbi rendszerekről - még akkor is, ha azok kalózverziók voltak -, de amilyen jól hangzott ez, annyira volt elege belőle mindenkinek a folyamatosan felugró ablakok és értesítések miatt. A Microsoft ráadásul csőbe is húzta a felhasználókat, az egyik ilyen ablaknál ugyanis két lehetőség közül lehetett választani:

az egyik a "frissíts most", a másik meg a "frissíts ma este" volt.

A Windows 10 aztán nem sokkal később bekerült az automatikus frissítések közé is, emellett pedig az első pár hónapban kérdés nélkül törölt programokat, kémkedett a felhasználók után, magától törölte a hamisított játékokat és összességében minden pozitívuma ellenére annyira ellenszenves volt, hogy sokan már csak azért sem adták be a derekukat vele szemben. A Microsoft még azt is elkezdte terjeszteni, hogy a Windows 7 használata komoly biztonsági kockázat, pedig ilyesmiről szó sem volt.

Ahogy a Windows 8 esetében, úgy rövid távon itt is a Windows 7 járt jól, a felhasználók ugyanis a korábbinál is jobban kezdtek ragaszkodni hozzá. A Windows 10 ugyanakkor nagyságrendekkel jobb és modernebb rendszer volt az elődjénél, így végül 2018-ra sikerült lerángatnia a koronát a Windows 7 fejéről - érdemes megjegyezni persze, hogy egyes adatok szerint már 2018 elején összejött neki a dolog. A korábbi piacvezetőnek sem kell szégyenkeznie, minden tekintetben büszke lehet magára, a Global Stats adatai alapján pedig ugyan leszállóágban van, a Windowst futtató gépek közel negyedére még mindig ez van telepítve.

A jelenlegi trendek alapján könnyen lehet, hogy a Windows 7 lesz az új XP, és hosszú évekig lesznek még olyanok, akik körömszakadtáig fognak ragaszkodni hozzá. Ezt támasztja alá az is, hogy egy csomó vírusirtó és a fontos böngészők is tovább futnak a rendszeren legalább jövő nyárig, az üzleti felhasználók pedig bizonyos verziók esetében kapnak még egy extra évnyi támogatást. Maradni ugyanakkor így sem érdemes: a Windows 10 rengeteget változott a megjelenése óta, jellemzően pozitív irányba, ezen a ponton pedig nehéz máshogy gondolni rá, mint

egy jobb, gyorsabb és könnyebben kezelhető Windows 7-re.

Ha valaki így is meg van győződve arról, hogy a Microsoft jelenlegi zászlóshajója nem neki való, az jobban teszi, ha a Linuxban, vagy a macOS-ben keresi a megnyugvást. Már csak azért is, mert a Windows 7 utolsó frissítésében ugyan orvosoltak egy elég nagy biztonsági hibát, a kiberbűnözők garantáltan találnak még hasonló réseket a frissítések nélkül maradt rendszerben, amiket ki is fognak használni - a Microsoft pedig azokra már nem nyújt majd semmilyen megoldást.

(A cikk megírásakor a techradar anyagát vettük alapul.)

# data[].attributes.attachment_link.description
Egy korszak zárult le idén januárban, amikor véget ért a Windows 7 kiterjesztett terméktámogatási időszaka, ez pedig azt jelenti, hogy a Microsoft egyik legsikeresebb operációs rendszere a jövőben nem kap többé biztonsági frissítéseket. A dolog valószínűleg senkit nem ért váratlanul, az azonban biztos, hogy sokan voltak szomorúak miatta.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Az amerikai titkosszolgálatok tavaly év végén osztották meg a tudomásukra jutott információkat a brit és a német társszervekkel arról, hogy a Huawei az egész világon hozzáfér az általa kiépített mobilkommunikációs infrastruktúrán keresztül folyó adatokhoz. Természetesen ehhez normális körülmények között nem lenne joga. Az értesülések szerint (amelyeket először a Wall Street Journal hozott nyilvánosságra) a Huawei a bűnüldöző szervek számára kialakított hátsó ajtót (backdoort) használja erre a célra - jogtalanul.

Az Egyesült Államok hatóságai a hálózati hozzáférést a 4G hálózatok vizsgálata közben fedezték fel. Szerintük a hálózati rendszereket eleve úgy tervezte meg a kínai cég, hogy azokhoz később is hozzáférhessen.

Erre utalhatott Robert O'Brien amerikai nemzetbiztonsági tanácsadó, amikor nemrégiben így fogalmazott:

Bizonyítékkal rendelkezünk arra vonatkozóan, hogy a Huawei titokban képes szenzitív és személyes információkhoz jutni azokból a rendszerekből, amelyet ő árul és tart fenn a világban

O'Brien azt is elmondta, hogy az olcsóbb kínai megoldások a világ számos országában túlságosan csábítók ahhoz, hogy visszautasítsák őket,

de ennek megvan az ára.

A múlt héten írtuk, hogy az Egyesült Államok bő egy éve próbálja elszigetelni a Huaweit, arra hivatkozva, hogy a biztonsági kockázatot jelentene, ha a kínaiak építhetnék ki az ötödik generációs mobilhálózatokat.

Európa kormányai ennek ellenére gazdasági érdekből nem akarják kitiltani a Huaweit, ugyanakkor az esetleges kockázatokat is szeretnék minimalizálni, ami a briteket és az EU-t is egyensúlyozásra sarkallja. A németeknél viszont heves belpolitikai vita folyik az ügyben, és bár Angela Merkel kancellár Huawei-párti, még saját pártjának sok tagja is tiltást akar.

FRISSÍTÉS:

A Huawei reakciója:

A Huawei Technologies kategorikusan visszautasítja a Wall Street Journal által terjesztett lejárató és hamis rágalmakat. A cikkben szereplő vádak bizonyíték hiányában alaptalanok.

A Huawei nem keveredik és soha nem is keveredett kémkedési ügybe. Szeretnénk leszögezni, hogy a Huawei száz százalékban magántulajdonban lévő vállalat, amelyet a kínai állam semmilyen módon nem irányít.

A Huawei semmilyen támogatást nem kap egyetlen kormányzattól sem, így a Huawei-t a kínai kormányzat sem részesíti különös bánásmódban. „Masszív állami támogatásról" pedig egyértelműen nincs szó.

# data[].attributes.attachment_link.title
WSJ: A Huawei az egész világon hozzáfér a mobilhálózatok adataihoz

# data[].attributes.attachment_link.description
Az amerikai titkosszolgálatok tavaly év végén osztották meg a tudomásukra jutott információkat a brit és a német társszervekkel arról, hogy a Huawei az egész világon hozzáfér az általa kiépített mobilkommunikációs infrastruktúrán keresztül folyó adatokhoz. Természetesen ehhez normális körülmények között nem lenne joga.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Óriási leleplezést publikált február 11-én, kedden a The Washington Post, ami a német ZDF-vel közös, éveken át tartó kutatómunkája során arra jutott, hogy a CIA (Központi Hírszerző Ügynökség), majd a későbbi testvérszervezete, az NSA (Nemzetbiztonsági Ügynökség) mintegy öt évtizeden át kémkedett eszközökkel nemcsak az ellenségeik, de a szövetségeseik ellen is.

A titok nyitja egy svájci cég, a második világháború után a világ vezető titkosítóeszközöket gyártó vállalata, a Crypto AG. A cég azután lett világszerte keresett, hogy sikerrel gyártotta az amerikai hadsereg kódológépeit a második világháborúban. A háború lezárásával az Egyesült Államok óriási katonai megbízással hálálta meg a sikerüket, az USA példáját pedig mintegy 120 ország követte a következő évtizedekben. A céget egyébként csak 1970-ben vette meg a CIA.

Utána Crypto-gépeket használtak Iránban, a latin-amerikai katonai diktatúrákban, ilyenekkel titkolták el egymás elől az ügyeket Indiában és Pakisztánban, de még a Vatikán is használta a titkosítókat.

Amit viszont senki nem tudott a CIA-n (és az NSA-n) kívül, az az, hogy a Crypto AG valódi tulajdonosa maga a CIA volt, ami tulajdonosként szabotálta az összes, nem a saját számára gyártott eszközt, így minden megszerzett, papíron titkos üzenetet gond nélkül vissza tudtak fejteni. A Washington Post és a ZDF felfedezése annyira szűk körben volt csak ismert, hogy a svájci cég alkalmazottait is meglepetésként érte - majd felháborította -, hogy valójában kinek is dolgoztak 2018-ig, amikor a CIA eladta a tulajdonát két privát félnek.

A két médiacég 2004 környékén értesült először arról, hogy miben is mesterkedett évtizedeken át a CIA.

Ez volt az évszázad hírszerzői puccsa. A külföldi kormányok jó pénzt fizettek az Egyesült Államoknak és a nyugat-németeknek, hogy használhassák a lehető legtitkosabb kódolóberendezéseiket, hogy aztán a titkos üzeneteket legalább két, de lehet, hogy öt-hat ország vígan olvassa

- áll egy, a Washinton Post által megszerzett belsős CIA-s jelentésben. A nyugat-németek úgy jönnek képbe, hogy a második világháború után, a nagyjából a hidegháború végéig az NSZK-val (és az NSA-vel) közösen voltak a Crypto AG tulajdonosai. Az öt másik ország említése az Öt Szem hírszerző szövetségre utalhat, amiben az USA mellett Nagy-Britannia, Kanada, Ausztrália és Új-Zéland van benne, míg a hatodik ország értelemszerűen maga Németország.

A Crypto egyik kódológépe

Az évtizedeken át zajló művelet a becslések szerint több milliárd dollár hasznot is hozott az amerikai és a nyugat-német kormányoknak.

A CIA titkos művelete nem csak anyagi szempontból volt sikeres: hírszerző oldalon is minden képzeletet felülmúlt. Az 1980-as évekig bezárólag a CIA által gyűjtött hírszerzői információk 40%-át szerezték így, míg az NSZK minden hírszerzői adat 90%-ához jutott hozzá a Crypto gépeinek köszönhetően.

A CIA végül az 1990-es években kivásárolta a németeket a titkos alkuból, így a Cryptóval való munka 2018-as megszűnéséig egyedüli tulajdonosként vitték tovább a nagy átverést.

Az átverés egyszerű elvet követett: a kódoló gépek hivatalosan teljesen véletlenszerű karakterekké alakították a titkos üzenetet, amit csak a megfelelő ellenpárral lehetett feltörni, a véletlenszerűség helyett viszont előre meghatározott sémát követett.

A Szovjetunió és Kína sosem vett Crypto AG-gépet, joggal gyanítva, hogy a cég be van csatornázva a CIA-hez. Olyan országok, mint Japán, Mexikó, Egyiptom, Dél-Korea, Irán, Szaúd-Arábia, Olaszország, Argentína és Líbia mind ilyen gépeket használtak a legérzékenyebb kormányzati üzenetek közlésére. A Washington Post egyik példája szerint a CIA Jimmy Carter elnöksége alatt így kémkedtek a Camp David-i egyezmény aláírása előtt az egyiptomi elnök ellen.

Ugyanígy páholyból figyelték a teheráni üzeneteket az 1979-es iráni túszdráma idején, ahogy azt is lehallgatták, ahogy 1986-ban a líbiai felső vezetés egymásnak gratulált a berlini diszkórobbantás után.

Nem tudni, mennyit is tudott valójában a CIA

Az újság birtokába jutott iratok nem fedik fel teljes egészében, hogy ezeken felül pontosan miről és mennyi információt szerzett a CIA, így nincs válasz arra a kérdésre, hogy az elmúlt fél évszázadban történt súlyos emberi jogi bűncselekmények, népirtások, etnikai tisztogatások és egyéb rémtettek közül mennyit követtek végig lényegében élőben, anélkül, hogy közbeléptek volna.

Árulkodó viszont egy eset, amikor 1977-ben a Crypto AG egyik mérnöke, egy bizonyos Peter Frutiger véletlenül felfedezte a Szíriának eladott eszközök hibáját, és kijavította azokat. A CIA egyből jelezte, hogy valamiért hirtelen már nem tudják feltörni a szíriai üzeneteket, a hibát orvosló, vagyis a CIA szempontjából teremtő mérnököt pedig azonnal kirúgta a svájci cég.

Crypto kódológép

Saját leszerelőemberük volt

Az 1980-as években egyre több kormány kezdett gyanakodni, hogy valami gond lehet a svájci titkosító eszközökkel, mire válaszul a CIA felbérelte a nagy tudományos tiszteletnek örvendő svéd Kjell-Ove Widmant, hogy tanácsadóként azonnal felbukkanjon abban az országban, aminek épp megingott a bizalma a Crypto AG eszközeiben, hogy meggyőzze őket a közös folytatás fontosságáról. Például Widman győzte meg Argentínát arról, hogy nincs miért aggódniuk, amikor az ország a Falkland-szigeteki háború alatt szabotázsra kezdett gyanakodni. Widman közbelépésének köszönhetően a CIA továbbra is gond nélkül fejtette vissza az argentin üzeneteket, amiket aztán egyből továbbadott a háború másik oldalán álló briteknek.

Mindent azért Widman sem tudott elsimítani, 1992-ben például egy Iránban letartóztatott Crypto-képviselő a vártnál nagyobb figyelmet irányított a cégre, miközben fogalma sem volt arról, hogy szabotált eszközöket árul, de bizonyos dokumentumok szerint többek között Ronald Reagan elnök is elszólta magát párszor - már persze a kellően értő füleknek.

Az internet sem nyírta ki teljesen

A Crypto szerepe az elmúlt évtizedekben, az internet terjedésével persze csökkent, mert a géppel zajló titkosítás szerepét átvették az online titkosító rendszerek, ennek ellenére nem tűntek el a cég gépei teljesen a hírszerzők világából. Bár, hogy a modern korban pontosan milyen kapacitásban használták, nem tudni, csak annyit, hogy a Crypto-gépeknek a mai titkosításban is jutott szerep - a Washington Post nem részletezi ugyan, de megemlíti, hogy közük lehet a Huawei-botrányhoz, és az orosz államhoz ezer szálon kötődő Kaspersky céghez.

Svájc értetlenül áll a fejlemények előtt

A svájci védelmi minisztérium közlése szerint azután, hogy (januárban) értesültek a Washington Post és a ZDF kutatásának eredményéről, felkérték a legfelsőbb bíróság egy korábbi tagját, Niklaus Oberholzert, hogy vezesse az ügyben indított nyomozást. Ezzel egy időben azonnal felhagytak a Crypto AG eszközeinek értékesítésével - 2018-tól kezdve egyébként a két tulajdonos egyike az addigi Crypto-alkalmazottak által alapított CyOne Security lett, ám nem volt tudomásuk arról, hogy kitől is vették át és meg a céget.

A CIA és a német hírszerző szolgálat, a BND nem kívánta kommentálni a Washington Post és a ZDF információit.

# data[].attributes.attachment_link.title
A CIA 50 éven át, a legolcsóbb trükkel verte át saját szövetségeseit

# data[].attributes.attachment_link.description
A CIA 50 éven át, a legolcsóbb trükkel verte át saját szövetségeseit - Meg igazából az egész világot: titokban a CIA volt a tulajdonosa a fél világot titkosítóeszközökkel ellátó cégnek, így azt hallgattak le, akit akartak, miközben tétlenül nézték a rémtetteket. De Kína és a szovjetek sosem ültek fel nekik.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Egy 2008-as World Wildlife Fund (WWF) kampány rendkívül leleményes módon mutatta meg a fogyatkozó egyedszámú fajok veszélyeztetettségét. A lényeg, hogy a faj egyik egyedéről készített digitális képet annyi pixelből rajzolták ki, ahány egyed maradt a szóban forgó állatfajból a világon.

A kampány neve Population by Pixel volt, és a WWF japán szervezete ötlötte ki és valósította meg.

Most, hogy egyre fontosabb témává vált az emberiség környezetre gyakorolt romboló hatása, illetve méginkább annak mérséklése, az elmés képsorozat ismét felbukkant az Imguron és a Redditen, egy lelkes programozó pedig elhatározta, hogy újra megcsinálja a galériát, immár az aktuális, 2019-es adatokkal.

A galéria egyébiránt nem túl szívderítő, hiszen sajnos egyik képe sem tűéles, ami azt jelenti, hogy ezeket az állatokat valószínűleg az unokáink már nem fogják látni.

Afrikai vadkutya (3000 és 5500 példány között)

Amuri leopárd (nagyjából 60 példány)

Ázsiai elefánt (20 és 25 ezer példány között)

Bengáli tigris (nagyjából 2500 példány)

Borneói orángután (45 és 69 ezer példány között)

Csimpánz (172 700 és 299 700 példány között)

Galápagoszi pingvin (körülbelül 2000 példány)

Indokínai tigris (600 és 650 példány között)

Indusi folyamidelfin (körülbelül 1100 példány)

Jávai orrszarvú (nagyjából 70 példány)

Kék bálna (10 és 25 ezer példány között)

Keleti síkvidéki gorilla (nagyjából 17 ezer példány)

Óriáspanda (1864 példány)

Szibériai tigris (nagyjából 450 példány)

# data[].attributes.attachment_link.title
Annyi képpontból készültek ezek a fotók, ahány példány maradt a rajtuk látható állatfajból

# data[].attributes.attachment_link.description
Egy 2008-as World Wildlife Fund (WWF) kampány rendkívül leleményes módon mutatta meg a fogyatkozó egyedszámú fajok veszélyeztetettségét. A lényeg, hogy a faj egyik egyedéről készített digitális képet annyi pixelből rajzolták ki, ahány egyed maradt a szóban forgó állatfajból a világon. A kampány neve Population by Pixel volt, és a WWF japán szervezete ötlötte ki és valósította meg.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Kvantumfölényen azt értik, hogy olyan számítást végeztek el egy kvantumszámítógéppel, amelyre még a legszuperebb hagyományos szuperszámítógépek sem képesek. Ha bebizonyosodik mindez, az

a számítástechnika új korának hajnalát is jelentheti.

A hír tehát igen jelentős lenne, de sok benne a bizonytalanság - talán éppen a Google intézte, hogy rejtélyesen „szivárogjon ki" a hír a médiába, hogy az még nagyobbat szólhasson. Az biztos, hogy a kvantumfölény olyan mérföldkő lenne a kvantuminformatikában, amiért ádáz verseny folyik a legnagyobb vállalatok és a csak ezért alakult startupok között.

A kvantuminformatika a várakozások szerint olyan lehetőségeket nyit meg, amelyekről a konvencionális számítógépeken nevelkedett emberek eddig nem is álmodhattak. Mindeddig törhetetlennek tűnt titkosítások válhatnak nevetségessé, valós időben modellezhetjük az anyag molekuláinak mozgását, az idegrendszer összes neuronjának aktivitását, és így tovább, egyenesen a sci-fi territóriumáig.

Az eredményt leíró tanulmány a múlt héten „véletlenül" felkerült egy NASA-szerverre, ahonnan aztán gyorsan törölték. De azért annyi időt eltöltött ott, hogy a sajtó beszámoljon a pletykákról az elért kvantumfölényről. A New Scientist szerzője látott egy másolatot a cikkről, és annak egyik szerzője John Martinis, a Santa Barbara-i Kaliforniai Egyetem kutatója, akiről tudott, hogy a kvantumhardver-építés terén kooperál a Google-lal.

A tanulmány azt állítja, hogy a Sycamore nevű, 54 qubitet tartalmazó kvantumprocesszor érte el a kvantumfölényt. Erről így írnak a tanulmányban:

Ez a minden ismert klasszikus algoritmushoz viszonyított drámai gyorsulás a kvantumfölény kísérleti megvalósulását jelenti.

A NASA-szerverre való feltöltés is érthető, hiszen tavaly a Google együttműködést kötött az űrügynökséggel, hogy az tesztelje a kvantumszámítógépeit. A mostani tanulmányban egy olyan probléma megoldását írják le, amely hagyományosan nagyon nehéz a konvencionális komputerek számára. Egy elé tárt számhalmazról kellett megállapítania, hogy ténylegesen random-e a számok eloszlása, vagy van közöttük szabályszerűség.

Vagyis erre a dilemmára találta meg a választ:

A Sycamore a leírás szerint teljesen más eljárást alkalmazott, mint az eddigi komputerek. Bár az egyik qubitje nem működött, a maradék 53 egység úgy kapcsolódott egymáshoz, hogy 3 perc 20 másodperc alatt megoldották a feladatot.

A Summitnak, a világ legerősebb szuperkomputerének ez 10 ezer évig tartott volna.

# data[].attributes.attachment_link.description
Kvantumfölényen azt értik, hogy olyan számítást végeztek el egy kvantumszámítógéppel, amelyre még a legszuperebb hagyományos szuperszámítógépek sem képesek. Ha bebizonyosodik mindez, az a számítástechnika új korának hajnalát is jelentheti. A hír tehát igen jelentős lenne, de sok benne a bizonytalanság - talán éppen a Google intézte, hogy rejtélyesen „szivárogjon ki" a hír a médiába, hogy az még nagyobbat szólhasson.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A csatamének, és a harci elefántok mellett a galamboknak is fontos szerep jutott a távoli múlt gyakran élet-halált jelentő csatáiban. A galambok azonban a gépek korában, az első és a második világháború idején is hatékony „bevetési eszközek" maradtak, és a második világháború idején nem is akármiben érkeztek meg a küldetési céljukhoz, amiben egy ügyesen átalakított melltartó segítette őket.

A női alakot hangsúlyozó fehérneműket gyártottak

Bár a második világháború alatt számos amerikai vállalkozás szüneteltette a tevékenységét, az ötletesebb cégvezetők a háborús igényeknek megfelelően alakították át a termelésüket, a felhasznált anyagokat és a teljes munkafolyamatot. Így tett a Maidenform Brands is. A női fehérneműk gyártásával foglalkozó vállalkozást

1922-ben alapította New Jerseyben Ida Rosenthal varrónő,

Enid Bissett üzlettulajdonos; és Ida férje, William Rosenthal.

Egyértelműen a korabeli, lapos és leszorított mellet szorgalmazó divatirányzat ellen lázadtak és ezért olyan ruhaneműket gyártottak - különösen melltartót -, amely kiemelte a nők természetes alakját.

A fehérneműket forgalmazó amerikai vállalat így kapta a Maidenform nevet,

és szép lassan a lázadó nők első számú márkájává vált.

Amikor azonban kitört a második világháború, a Maidenform leállt az addig megszokott gyártással és átváltott egyfajta „védelmi munkára". Persze nagy kérdést jelentett, hogy hogyan tud egy melltartókat és alsóneműket gyártó cég igazán hatékonyan hozzájárulni a háborús erőfeszítésekhez?

Hatékony kommunikációt biztosítottak a hadszíntér és a parancsnokságok között

A második világháborúban jó szolgálatot tettek a fronton harcoló katonák számára a postagalambok, amelyeket arra tenyésztettek ki, hogy nagy távolságokból is hazataláljanak. A házigalamboknak ezt a fajtáját a történelem során nagy előszeretettel alkalmazzák a bizalmas üzenetek továbbítására.

A madarakat már az ókori rómaiak és görögök is szívesen használták hírvivőként, és a szárnyasok ügyesen továbbították a híreket az első világháborúban is.

Bár a galambok eleinte csupán egy irányba vitték az üzeneteket, később azonban kiképezték őket arra, akár naponta kétszer is, oda-vissza szállítsák az üzeneteket.

Ezzel a kis technikai tréninggel a postagalambok akár több száz kilométeres utat is meg tudtak tenni. A katonagalambokat ráadásul a fegyverzajhoz is hozzászoktatták, ami lehetővé tette a hatékony kommunikációt a hadszíntér és a parancsnokságok között.

Az 5. hadsereg 31 mozgó állomással, körülbelül 22 ezer galambbal, a „C" hadcsoport 35 galambállomással és körülbelül. 5000 galambbal dolgozott. Az 1916. év végén a nyugati fronton 450 állomás, mintegy 100 ezer postagalambbal teljesített szolgálatot. Ezek aktív galambok voltak, hadviselési célra kiképezve - írja Szikora András a "Katonagalambok, hírvivő galambok" című könyvében.

A harci terep gyakran tizedelte meg az állományt

A galambok idővel teljesen beépültek a katonai hadrendbe, és a második világháborúban is az alakulatok szerves részét alkották.

A hírnököket nagy gonddal képezték ki, és a nem száz százalékosan alkalmas egyedeket azonnal kiszelektálták.

Ennek meg is lett az eredménye: a galamb-futárok szinte tökéletesen ellátták a rájuk bízott feladatokat. Ám a harci terep gyakran megtizedelte az állományukat, és a második világháborúban egyre kevesebb létfontosságú üzenet ért valóban célba.

Az amerikai haderő parancsnokai hiába törték a fejüket, hogyan lehetne hatékonyan megoldani a hírszerzés feladatait, de nem jutottak semmire. És ekkor, szinte a semmiből érkezett hozzájuk egy furcsa megkeresés a Maidenform vállalattól.

A furcsa termék az amerikai ejtőernyősöket segítette

Az amerikai vállalat a melltartókat a háborús céloknak megfelelően alakította át, ezért rájöttek, hogy azok meg tudták védeni a galambokat. A furcsa termék az amerikai ejtőernyősök számára lényeges eszközként szolgált, ugyanis

a madarak ezekben az átalakított melltartókban várták a bevetést, amit a tandem ugrás előtt a katonák a mellkasukra erősítettek.

Miután az ejtőernyősök sikeresen landoltak az ellenséges vonalak mögött, elengedték a galambokat, hogy azok egyből elvigyék a fontos üzeneteket. A hatékony galambszállító eszközöket a Maidenform tervezte és gyártotta, 1944. december 22-éig összesen 28 500 ilyen speciális 'melltartót" szállított le az Amerikai Egyesült Államok kormányának megrendelésére. (A cég egyébként ejtőernyőket is gyártott a hadsereg számára.)

A galambmellény egy lyukacsos, ám masszív anyagból készült és a madár karmai sem tudták megrongálni a hálót. Emellett

tartalmazott egy állítható pántot is az ejtőernyősök számára,

hogy annak segítségével tudják átkötni a mellkasukon az ugrás előtt, hozzácsatolva az ejtőernyős zubbonyhoz.

A mellényt szó szerint a galambok testére formálták, ahol megfelelően kialakított hely volt a fejüknek, a nyaknak, a szárnyaknak, a faroknak és a lábaknak is.

Szinte az összes üzenet célba ért

Az amerikai kormány is elismerte a madarak jelentőségét, amelyek rendkívül komoly szerepet játszottak a háborúban. A postagalambok a fontos üzenetek mellett gyakran vittek más, kisebb csomagokat is, például vérmintákat vagy apró kamerákat a lábukhoz csatolt kapszulákban. Szerencsére igen nehezen lehetett elfogni őket.

A Maidenform által tervezett speciális melltartók

a galambokat biztonságban tartották, miközben az ejtőernyősök kiugrottak a bevetési övezet felett.

A földet érés után a katonák lecsatolták a galambmelltartót, megírták az üzenetet, majd azt a madár lábához rögzítették és elküldték a küldetési céljához.

A második világháború alatt az Egyesült Államok hadserege több mint 56 000 postagalambot képzett ki

az üzenetek és egyéb kisebb kommunikációs csomagok szállítására. A madarak igen jól teljesítették a szolgálatot, mivel az üzenetek csaknem 90 százaléka sikeresen célba ért.

Magas kitüntetéseket kaptak

A második világháborús katonagalambok óránként átlagosan 80 kilométeres sebességre voltak képesek, és óriási távolságokat meg tudtak tenni. „Munkájukkal" taktikai előnyhöz juttatták az amerikai katonákat, és ezzel számtalan életet mentettek meg.

Harminchárom galamb megkapta a Viktória-kereszttel egyenrangú Dickens medált

a megkülönböztetett és sikeres szolgálatért a háború alatt. Ez volt az állatok számára adható legmagasabb rangú brit katonai kitüntetés. A második világégés egyik leghíresebb madara címet G.I. Joe, a U.S. Army Pigeon Service által kiképzett madár érdemelte ki.

A galamb körülbelül ezer életet (civileket és katonákat egyaránt) mentett meg1943 októberében, amikor 20 perc alatt 32 kilométert repült ,és hírt adott a katonáknak egy tervezett bombázásról.

Sikeresen teljesítették a küldetést

Az Amerikai Egyesült Államok hadserege végül csak 1957-ben szüntette meg a galambok bevetését az üzenetek közvetítésében. A sikeres háborús küldetés után a Maidenform is visszatért az „átlagos" fehérneműk gyártására, és hamarosan az iparág egyik vezető vállalkozásává vált.

A céget azóta többször átalakították és a tulajdonosi körben is történtek változások. A mai napig létező fehérnemű márka jelen van a nemzetközi piacon és jelenleg az egyik első számú alakformáló brand az amerikai piacon. A Maidenformnak mintegy 8 000 üzlete van Amerikában Európában és Ázsiában pedig 75 vállalkozást működtet.

# data[].attributes.attachment_link.title
Több ezer embert mentettek meg katonai galambok a második világháborúban

# data[].attributes.attachment_link.description
A csatamének, és a harci elefántok mellett a galamboknak is fontos szerep jutott a távoli múlt gyakran élet-halált jelentő csatáiban. A galambok azonban a gépek korában, az első és a második világháború idején is hatékony „bevetési eszközek" maradtak, és a második világháború idején nem is akármiben érkeztek meg a küldetési céljukhoz, amiben egy ügyesen átalakított melltartó segítette őket.

# data[].attributes.attachment_link.title
5. óra - Informatikai jegyzetek és feladatok

# data[].attributes.attachment_link.description
Ez az oldal a 2004-ben indított algoritmus szakkör melléktermékeként született. Leginkább a szakkör feladatainak és jegyzeteinek tárolása a célja, de az informatika értettségire készülők is találhatnak rajta hasznos anyagokat.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Last updated on February 8, 2018

Looking for secret codes for kids? These 8 fun Codes & ciphers are perfect for kids and are one of my favorite printables!

There are 8 different codes as well as matching ciphers to help your Spy crack the code.

All the hard work has already been done for you. Instantly download the files, open them in Adobe Reader, type in your own Secret Message and it will automatically encrypt the message to match the corresponding Cipher card!

The 8 secret codes for kids include:

1. Symbol Code

2. Pigpen Code

3. Cross Code Code

4. Polybuis Grid Code

5. Morse Code

6. Mapping Decoder

7. Reverse Alphabet Code

8. Cut-Out Decoder

9. Full Instructions

Each of the codes requires the kids to think differently to decipher or decode them. Some codes are well-known secret codes, while others are unique ones that I have come up with and created special fonts for.

The uses for these secret codes for kids are limited only to your imagination! I have used these codes at a Secret Agent / Spy Party as a code-breaking training activity and also at playdates for a fun treasure hunt (with each message leading to the next one).

I think they would also be perfect for teachers to use in the classroom for code-breaking games, or even as a random coded note for your kids!

The age range for these codes is around 8 - 12+ years. Children at the younger end of that range will need some help with some of the more difficult codes. Older kids can be challenged by letting them decide and choose the Cipher card that works for each code.

Reuse the codes over and over too. You can change the secret messages and print them out as many times as you like.

Or see all the detailsHERE IN THE SHOP!

Please note templates CANNOT be edited for color, size, graphics or backgrounds in any graphic design program. Templates will ONLY work in Adobe Reader on your computer or laptop (not on a mobile device).

# data[].attributes.attachment_link.title
Secret Codes for kids | DIY Decoder & Cipher templates

# data[].attributes.attachment_link.description
Looking for secret codes for kids? These 8 fun Codes & ciphers are perfect for kids and are one of my favorite printables! There are 8 different codes as well as matching ciphers to help your Spy crack the code. All the hard work has already been done for you.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A jelszavakat és a titkosítást nem az informatikának köszönhetjük. Már a római legionáriusok is jelszavakat használtak a barátok és ellenségek azonosítására; Gárdonyi Géza az Egri csillagokon kívül többféle titkosírást is fejlesztett; és a nácik hírhedt kódoló berendezése, az Enigma is bőven a mikroprocesszor feltalálása előtt született meg.

A modern időkben az első ismert számítógépes jelszóhasználat a Massachussets Institute of Technology (MIT) egyik, azóta nyugdíjba vonult professzora, Fernando J. Corbató nevéhez fűződik. 1961-ben az MIT-nek volt egy hatalmas számítógépe, amit megosztott időben lehetett használni. Ezért nevezték el Compatible Time-Sharing System nek (CTSS).

Corbató egy 2012-es interjúban elmesélte, hogy a CTSS-sel az volt a fő probléma, hogy több terminált is kialakítottak hozzá, amiket többen is használtak, de mindenki a saját fájljaival dolgozott. Hogy elkerüljék az ebből fakadó kavarodást, Corbató előállt a jelszóhasználat ötletével, amit rövidesen a gyakorlatban is alkalmazni kezdtek.

Corbató ennek ellenére sem hajlandó elfogadni, hogy a számítógépes jelszó az ő ötlete lett volna. Mint felidézte, az IBM saját rendszere, az 1960-ban épített Semi-Automatic Business Research Environment (SABRE), amit utazások során, helyfoglalásra és menedzselésre használtak, alighanem szintén jelszóval védett rendszer volt. Az IBM-nél viszont senki sem tudja, hogy a rendszerhez használtak-e jelszót, mivel nincsenek erre vonatkozó dokumentációk. Ennek hiányában viszont Corbatóé a dicsőség - még akkor is, ha ő ehhez nem ragaszkodik.

Hogy a CTSS mennyire kezdetleges jelszókezelő rendszert használt, azt az is mutatja, hogy egy PhD-s hallgató, Allan Scherr 1962-ben egy ügyes trükkel feltörte a rendszert, és kinyerte belőle az összes, szabványos szövegként tárolt jelszót.

Lehetőségünk volt rá, hogy egyes fájlokat kinyomtathassunk, ha egy lyukkártyáról betöltöttük a felhasználói azonosítót és a fájlnevet. Egy pénteki estén elindítottam egy lekérést a jelszavak kinyomtatására, és szombaton kora reggel odamentem az irattartóhoz, ahova a kinyomtatott anyagokat rakták. Így tovább lophattam az időt.

- mesélte Scherr, aki az időlopást szó szerint értette: a jelszavak birtokában a neki kijelölt napi négy óránál tovább használhatta a terminált.

Scherrt soha nem kapták el a hekkercsíny miatt, és talán nem is derült volna fény a dologra, ha fél évszázaddal később nem osztotta volna meg a történetet. Azt tehát ma sem tudjuk, hogy kinek a nevéhez fűződnek a számítógépes jelszavak, de azt igen, hogy ki törte föl őket először.

( Today I Found Out | Multicians)

# data[].attributes.attachment_link.title
Ki találta fel a számítógépes jelszavakat?

# data[].attributes.attachment_link.description
A jelszavakat és a titkosítást nem az informatikának köszönhetjük. Már a római legionáriusok is jelszavakat használtak a barátok és ellenségek azonosítására; Gárdonyi Géza az Egri csillagokon kívül többféle titkosírást is fejlesztett; és a nácik hírhedt kódoló berendezése, az Enigma is bőven a mikroprocesszor feltalálása előtt született meg.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Miért is ez a címe a blogomnak? Pedagógus vagyok, és jól érzem magam a bőrömben. Tudom, hogy most ez nem divatos, de mit csináljak én már ilyen maradi vagyok...Tudok örülni a napi apró örömöknek - pl. ha a gyerek nem akar elmenni az órámról kicsöngetés után, vagy ha tudok segíteni a kollégának. Most egyszerre több weblapot is "futtatok", ezek a tanításhoz készülnek, de nem minden fér rá, pontosabban vannak olyan munkáim, melyeknek nem a gyerekek a célközönsége. Szóval ezt a blogot szakmai anyagok tárhelyének, gyűjteményének szánom, apránként gyűjtögetve, összerakosgatva.

# data[].attributes.attachment_link.description
Miért is ez a címe a blogomnak? Pedagógus vagyok, és jól érzem magam a bőrömben. Tudom, hogy most ez nem divatos, de mit csináljak én már ilyen maradi vagyok...Tudok örülni a napi apró örömöknek - pl. ha a gyerek nem akar elmenni az órámról kicsöngetés után, vagy ha tudok segíteni a kollégának.

# data[].attributes.attachment_link.description
BLOCKLY GAMES CODE - www.code.org Digitális Témahét 2016 Kommunikáció KOMPETENCIA Könyvtárinformatika Matematikához NAPRENDSZER

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mint már beszámoltunk arról, február 7-én is megrendezik a Biztonságos Internet Napot, amelyben a világ több mint 120 országa vesz részt. A Biztonságos Internet Nap iskolai megünnepléséhez most új magyar nyelvű, tanulócsoportokkal végrehajtható feladatokat ajánlunk a pedagógusok figyelmébe, amelyek témája az online zaklatás, a gyűlöletbeszéd és a radikalizáció. A feladatok számítógép nélkül elvégezhetőek. "A Safer Internet Program Magyarországon
A Safer Internet Program hazai szervezője, a Nemzetközi Gyermekmentő Szolgálat hazai konzoricumának vezetőjének tematikus honlapján ezt lehet olvasni:

"Idén, 2017-ben február 7-én rendezzük meg a hazánkban a Biztonságos Internet Napot, amely eseménnyel a világ több mint 120 országához csatlakozunk. A budapesti Berzsenyi Dániel Gimnázium ad helyet a rendezvénynek, ahol a programok között lesz szakmai beszélgetés, a fotó-és videópályázatunk eredményhirdetése, és persze "élőben" lehet találkozni a Lájkvadász társasjátékunkkal.

További részletek, letölthető felhívások és kapcsolati lehetőség a Napró l ITT." A szerk.

A Biztonságos Internet Napot az Európai Unió támogatásával szervezi minden év februárjában (második hó második hetének második napján) az Insafe/INHOPE hálózat. A nap célja, hogy felhívja a figyelmet a digitális technológiák felelősségteljes és biztonságos használatára, különös tekintettel a gyermekek és fiatalok technológiahasználatára. Minden évben több ezer ember vesz részt a kapcsolódó eseményeken és tevékenységekben világszerte.

Az évek során a Biztoságos Internet Nap hangsúlya megváltozott: eleinte a biztonságosabb internet megteremtése volt a cél; ma már inkább a jobb internetről beszélünk, amihez minden internethasználó hozzájárulhat.

A gyermekek és a fiatalok sokat tehetnek a jobb internetért azáltal, hogy kedvesek és tisztelettudóak másokkal, figyelnek a saját és mások online hírnevére, és pozitív dolgokban vesznek részt, hozzátesznek az internethez az alkotásaikkal és a megosztásaikkal. Segíthetnek másoknak, ha nem maradnak passzívak, amikor a kortársaik körében online zaklatást, lejáratást tapasztalnak.

A 2017-es Biztonságos Internet Napja alkalmából a Web We Want internetbiztonsági foglalkozásgyűjteménynek új feladatsora jelent meg. A „Web We Want - Internet, ahogy mi szeretnénk" könyv 2013 óta elérhető online az Insafe jóvoltából; a feladatgyűjteményhez óravázlatokat tartalmazó tanári kézikönyv is tartozik. A feladatok célja bemutatni az internethez kapcsolódó jogokat és kötelességeket, továbbá arra ösztönözni a fiatalokat, hogy átgondolják saját viselkedésüket és kortársaik viselkedését is. A tartalmak magyar nyelven is letölthetőek a webwewant.eu weboldalról. Az új feladatsor az ENABLE programnak köszönhetően jött létre, és az online zaklatásról, a gyűlöletbeszédről, a radikalizációról és az empátiáról szól.
A feladatok magyar nyelven elérhetőek itt. Ha Ön és iskolája csatlakozna a Biztonságos Internet napjához, az alábbiakat javasoljuk:

Látogasson el ahu weboldalra, hogy a magyar figyelemfelkeltő programokról tájékozódjon!

Regisztrálja intézményét a nemzetközi Safer Internet Day oldalregisztrációs linkjén!

Tartsa meg a legújabb Web We Want foglalkozást az új, online zaklatásról szóló feladatsor alapján!

Tartson Web We Want foglalkozást bármely másik feladatsor alapján!

Mozgósítsa az iskolai közösséget a Biztonságos Internet Napja alkalmából!

Használja a Biztonságos Internet Napjalogót!

Használja a közösségi médiában a#SID2017 vagy #SaferInternetDay hashtageket!

Ünnepeljük együtt a Biztonságos Internet Napját!"

Forrás: Sulinet Hírmagazin

A Sulinet. hu cikke a szerkesztőség engedélyével jelenhet meg.

# data[].attributes.attachment_link.title
Új, ingyenes interaktív foglalkozásgyűjtemény a biztonságos internetezéshez - Modern Iskola

# data[].attributes.attachment_link.description
Mint már beszámoltunk arról, február 7-én is megrendezik a Biztonságos Internet Napot, amelyben a világ több mint 120 országa vesz részt. A Biztonságos Internet Nap iskolai megünnepléséhez most új magyar nyelvű, tanulócsoportokkal végrehajtható feladatokat ajánlunk a pedagógusok figyelmébe, amelyek témája az online zaklatás, a gyűlöletbeszéd és a radikalizáció.

# data[].attributes.attachment_link.title
Informatika 6. évfolyam | Sulinet Tudásbázis

# data[].attributes.attachment_link.description
Az informatika alapjai, informatikai eszközök használata, informatika alkalmazói ismeretek, adattáblák alkalmazása, infotechnológia, algoritmizálás - adatmodellezés, médiainformatika, az információs társadalom, könyvtári informatika témaköreinek feldolgozása képekkel, animációkkal, feladatokkal a 6. évfolyam számára.

# data[].attributes.attachment_link.title
MESZ 1. (1957.) az első magyar számítógép - Kozma László

# data[].attributes.attachment_link.title
| Safer Internet - Biztonságosabb internethasználat

# data[].attributes.attachment_link.description
Az utóbbi években a „biztonságosabb" helyett a „jobb" internet létrehozására került a hangsúly. Ezért idén a SID közös felelősségünkre fókuszál: mindannyiunk dolga, hogy az internetet egy jobb hellyé tegyük magunk és egymás, de különösen a fiatalok számára. Mi több, felhívja a figyelmet, hogy tiszteljük egymást a digitális világban is.

# data[].attributes.attachment_link.title
Az internet veszélyei ("SZMÖRE" játékfilm)

# data[].attributes.body
gyűjtemény

# data[].attributes.body
Enigma

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
A második világégés évekkel tovább tartott volna, ha az angliai Bletchley Parkban dolgozó kódtörők nem fejtik meg a náci Németország szupertitkos rejtjelező készüléke, az Enigma kódolását. A németek feltörhetetlennek hitték a titkos katonai és diplomáciai üzeneteik továbbítására használt Enigmát.

Winston Churchill szerint a második világháborút a Bletchley Parkban tevékenykedő kódfejtők nyerték meg, több évvel le is rövidítve a világégést. Munkájuk nélkül a háború még legalább két évig elhúzódott volna a történészek becslése szerint.

Az Enigma feltörése nélkül aligha történhetett volna meg a második világháború menetében döntő változást jelentő Overlord-hadművelet, az angolszász szövetségesek 1944. június 6-án végrehajtott sikeres normandiai partraszállása.

De az angliai csata, az Atlanti-óceán északi térségében vívott véres konvojháború és az afrikai hadjárat sikerében is megkerülhetetlen szerepe volt a kódtörők munkájának.

Professzorok és keresztrejtvényfejtők háborúja

Buckinghamshire-ben található az a békebeli hangulatot árasztó Tudor-stílusú kastélykomplexum, Bletchley Park, ahol az egyetemi professzorokból, matematikusokból, sőt rejtvényfejtőkből és hivatásos kémelhárítókból verbuvált kódfejtő csapat a második világháború évei alatt igyekezett feltörni az ellenség titkosított üzeneteit.

1940 nyarán, az angliai légi csata idején Winston Churchill, az Egyesült Királyság háborús kabinetjének miniszterelnöke, mivel Londont folyamatosan bombázták a németek, a fővárosból a buckinghamshire-i Bletchley Parkba költöztette a kormány Code and Cypher Schoolját (Kód- és Titkosírás-iskoláját).

Hosszú éveken át itt dolgoztak éjt nappallá téve a kódfejtők

azon iparkodva, hogy munkájukkal hozzájáruljanak a hitleri Németország legyőzéséhez. Munkájuk fókuszában a németek által feltörhetetlennek hitt Enigma megfejtése állt, amellyel a Wehrmacht haderőnemei és főparancsnokságai közti titkos, kódolt katonai kommunikáció zajlott.

A háború után is titok lengte körül az intellektuális fronton vívott csatát

A háború végére már 12 ezer ember dolgozott a kódfejtő központban, közülük sok szakértőt egyenesen a közeli patinás egyetemről, Cambridge-ből toboroztak.

Voltak köztük matematikusok, keresztrejtvény-szakértők, sakkbajnokok és egyetemi tanárok.

Természetesen az itt dolgozókkal szemben nagyon fontos követelmény volt a megbízhatóság és az abszolút titoktartás.

Egészen az 1970-es évekig szinte senki sem tudott a Bletchley Parkban működött központról, mert csak ekkortól váltak elérhetővé azok a titkosított iratok, amelyek a Bletchley Parkban folytatott munkát dokumentálták.

Az Enigma egy olyan, írógéphez hasonló elektromos eszköz volt, amely véletlenszerű kódokat produkált forgó tárcsái működtetésével.

Anglia sorsa a tengeri szállítmányoktól függött, amelyeket - főleg a háború elején - a német tengeralattjárók súlyosan veszélyeztettek. A szigetország számára tehát létkérdés volt az U-Bootok kódolt rádióadásainak megfejtése. Az Enigma történetének kezdete a két világháború közti időszakra nyúlik vissza.

Munkába lép a látnokokat is alkalmazó kódfejtő iroda

A lengyelek az első világháború vége és az önállóságuk kivívása után is fenyegetve érezték magukat a németektől.

Emiatt a háború után is aktív elhárító tevékenységet folytattak Németországgal szemben,

lehallgatva és megfejtve katonai, diplomáciai üzeneteiket.

Létrehoztak egy titkosítási irodát, a Biuro Szyfrówot, ahol nemcsak kódtörők és nyelvészek, hanem látnokok, sőt parapszichológusok is dolgoztak. 1928-tól a lengyel dekódolási kísérletek kudarcba fulladtak, mivel a németek változtattak rejtjelezési módszerükön. Az iroda ezért matematikusok segítségét kérte: három elismert szakértőt, Marian Rejewskit, Jerzy Rózyckit és Henryk Zygalskit kérték fel a feladatra. A szakemberek az elfogott üzeneteken statisztikai teszteket végeztek, és megállapították, hogy az első hat karakter az indikátor - információ a kulcsról -, és hogy polialfabetikus titkosítást használnak, vagyis az eredeti szöveg összes betűjét másik betűre cserélik. Azt is megállapították, hogy a kódolt betű az eredetinek a szövegben elfoglalt helyétől is függ.

A húszas években kereskedelmi forgalomba került

Az ok, amiért a lengyelek egyszerre csak nem boldogultak a dekódolással, az volt, hogy a németek gépi titkosításra álltak át. Az Enigma nevű kódológépet 1918-ban Arthur Scherbius német mérnök szabadalmaztatta, és 1926-ban kereskedelmi forgalomba került, mivel eredetileg az üzleti világba szánta, de ott nem vált be. A hadsereg azonban kifejlesztette az Enigma katonai változatát, és 1926-tól a haditengerészet, 1933-tól pedig a légierő is alkalmazta, majd 1939-re a Wehrmacht összes fegyverneménél rendszeresítették.

A lengyel titkosszolgálat az 1920-as években, amikor még kereskedelmi forgalomban voltak e gépek, vett belőlük néhány példányt, és ezeket felhasználva úgynevezett „bombákat" építettek, azaz olyan szerkezeteket, amelyek mechanikusan próbálgatták az adott kombinációkat. A kereskedelmi változatból volt példányuk a lengyel matematikusoknak, így rájöttek, hogy a németek ezt használják katonai célokra is.

Lengyel matematikusok törték fel először az Enigmát

Hans-Thilo Schmidt német kém, aki a német hírszerzés Enigma-parancsnokságán dolgozott, az 1930-as évektől

információkat adott el a francia titkosszolgálatnak,

ők pedig továbbadták a lengyel hírszerzésnek, ilyen módon hét év alatt több kódkönyv került a lengyelek birtokába. (Egy kódkönyv negyed évre előre tartalmazta a napi kódokat.)

Ezenkívül Schmidt két fotót is átadott a franciáknak a használati utasításról, és néhány utalást a gép huzalozásáról. Szükség volt még az üzenetkódra is.

A lengyelek ezt is meg tudták fejteni, mivel a német operátorok hibáztak a kódolás folyamán.

Marian Rejewski, Jerzy Rózycki és Henryk Zygalski részére - sikeres munkájuk további folytatásához - külön hivatalt létesítettek 1932-ben. Az Enigmát először nekik sikerült megfejteniük, még ugyanebben az évben.

1938-ban azonban a németek továbbfejlesztették a készüléket,

amelybe még két további tárcsát építettek be az addigi három mellé. Ezzel jelentősen megugrott a kombinációk száma, és ezt a lengyel kódtörők már nem tudták megfejteni, ezért 1939-ben a franciákhoz és az angolokhoz fordultak segítségért.

Kalandos úton szerezték meg a németek kódkönyvét

A németek, amikor még két további tárcsa beépítésével megsokszorozták a lehetséges kombinációk számát, úgy gondolták, hogy ezzel megfejthetetlenné tették az Enigmát, ám a brit és lengyel kódtörők az Alan Turing brit matematikuszseni és Tommy Flowers (Thomas Harold Flowers) brit mérnök által megépített Colossusszal, valamint annak elődjével, a Bombával (The Bomb) feltörték a németek kódolt üzeneteit.

A Colossus volt a világ első programozható, digitális, elektronikus számítástechnikai eszköze.

Turing a lengyelek „bombáit" továbbfejlesztette, megsokszorozta, és ennek segítségével törte fel az Enigmát. E kódfejtő gépek a kombinációsorok áttekintésével keresték a megoldást.

(A megfejtett információk fedőneve Ultra volt.) A teljes sikerhez azonban szükség volt a németek kódkönyvére, mert a háború alatt naponta változtatták a kódokat.

Az M3-as haditengerészeti Enigma kódkönyvét kalandos körülmények között szerezték meg a britek, amikor 1941 májusában elfogták az U-110 német tengeralattjárót.

Az emberi ellenállás szellemét nem törheti meg a puszta technológia

Az Enigma megfejtésével nagyon sok életet mentettek meg, lerövidítve a háborút.

Winston Churchill szerint a Bletchley Park kódtörői nélkül Anglia elvesztette volna az atlanti csatát,

és Dönitz admirális „szürke farkasain", a német tengeralattjárókon sem tudott volna felülkerekedni.

„ A második világháború történetét a titkos hadviselés tényeinek ismeretében vizsgálva meglepő következtetés adódik: A küzdelmet végső soron nem a pusztító hadi gépezetek döntötték el, hanem az, hogy a szabad ember legyőzhetetlen, hogy a szabad lélek leleményes. Az emberi ellenállás szellemét nem törheti meg a puszta technológia" - emlékezett meg a Bletchley Park kódtörői munkásságának jelentőségéről Sir William Samuel Stephenson, az MI6 alapítója.

Az Enigma és a „bombák" sorsa a háború után

Churchill az európai hadszíntéren folyó harcok 1945. májusi befejeződése után - nehogy rossz kezekbe kerüljenek - elrendelte a gépek megsemmisítését. Az 1970-es évekig a Bletchley Parkban folyt munkáról az ott dolgozókon kívül senki sem tudott.

Az Enigma feltörésére vonatkozó információk titkossága miatt

az NSZK tengeri határőrsége még az 1950-es években is használta a gépet.

A háború alatt nagyjából 100 ezer ilyen készülék volt forgalomban, ezek jelentős része 1945 után a fejlődő országokhoz került, ahol egészen az 1970-es évekig használatban maradtak.

# data[].attributes.attachment_link.title
Matematikusok és keresztrejtvényfejtők nyerték meg második világháborút

# data[].attributes.attachment_link.description
A második világégés évekkel tovább tartott volna, ha az angliai Bletchley Parkban dolgozó kódtörők nem fejtik meg a náci Németország szupertitkos rejtjelező készüléke, az Enigma kódolását. A németek feltörhetetlennek hitték a titkos katonai és diplomáciai üzeneteik továbbítására használt Enigmát. Winston Churchill szerint a második világháborút a Bletchley Parkban tevékenykedő kódfejtők nyerték meg, több évvel le is rövidítve a világégést.

# data[].attributes.attachment_link.description
Naponta használjuk, szinte észrevétlenül lett életünk szerves része. Bárminek is szeretnék utánanézni, először a Google keresőprogramot vesszük igénybe. De mi is az a Google? Hogyan jött létre és mivé lett mára? Hány szolgáltatást nyújt és mit kér cserébe? A film segítségével a világ egyik legnépszerűbb számítógépes találmányát és legsikeresebb cégét ismerhetjük meg.

# data[].attributes.attachment_link.description
A Google világa A Google nevű céget 1998-ban azzal az ambiciózus céllal hozták létre alapítói, hogy "rendszerezzék és mindenki számára hozzáférhetővé tegyék a világ valamennyi információját". És bár ehhez a gigantikus vállalkozáshoz az alapítóatyák bevallása szerint is kerek harmincezer év kell, a Google azóta alaposan kiterjesztette tevékenységi körét -- egyebek mellett az olyan kiegészítő alkalmazások beindítása által, mint például az Android, a Chrome, a Wave, a Picassa, vagy éppen a Google Ocean.

# data[].attributes.attachment_link.title
Számítógépes hálózatok jellemzése, szolgáltatások, be- és kijelentkezés, hozzáférési jogok

# data[].attributes.attachment_link.description
A számítógép-hálózat egy olyan speciális rendszer, amely a számítógépek egymás közötti kommunikációját biztosítja. A számítógép-hálózat lehet fix (kábelalapú, állandó) vagy ideiglenes (mint például a modemen vagy null modemen keresztüli kapcsolat). A vezeték nélküli internet általában vagy a cellás (mobil) szolgáltatásra vagy a wifi megoldásra épül. Legyél bajnok, versenyezz a legjobbakkal és nyerj!

# data[].attributes.attachment_link.description
INFORMATIKA ingyenes elektronikus tananyag. KÖZISMERETI INFORMATIKA: Programozott tananyag, projekt alapú feladatok, oktatási segédanyagok

# data[].attributes.attachment_link.title
Jó gyakorlatok | Oktatás-Informatika Folyóirat

# data[].attributes.attachment_link.description
Oktatás-Informatika Szerkesztőség 1075 Budapest, Kazinczy utca 23-27. 405. szoba Telefon: 461- 4500/3804, fax: 461-4528 szerkesztoseg@oktatas-informatika.hu

# data[].attributes.attachment_link.title
Az informatika alapjai - Informatika tananyag

# data[].attributes.attachment_link.description
Megismerkedünk az informatika alapfogalmaival, a számítógép, számítógépes hálózatok felépítésével, működésével és jellemzőivel.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
QR Codes Creation

Choose from a variety of functions: from displaying an interactive Facebook Like button to encoding a price list in PDF format. These innovative functions will surprise users and motivate them to scan the Codes. In the next step, customize the generated QR Codes by selecting colors and shapes and inserting your company logo. Or simply by using one of our ready-made design templates.

# data[].attributes.attachment_link.title
QR Code Generator - Create QR codes here

# data[].attributes.attachment_link.description
Choose from a variety of functions: from displaying an interactive Facebook Like button to encoding a price list in PDF format. These innovative functions will surprise users and motivate them to scan the Codes. In the next step, customize the generated QR Codes by selecting colors and shapes and inserting your company logo.

# data[].attributes.attachment_link.title
Erről tudott? Csak be kell gépelnie 4 betűt a YouTube-videók linkjébe, és máris letöltheti a zenéket

# data[].attributes.attachment_link.description
MP3-as zeneként, MP4-es videóként és GIF-ként is letölthető bármilyen YouTube-videó, ehhez mindössze 4 karaktert kell a linkjükbe írni.

# data[].attributes.attachment_link.description
VII. Oktatás-Informatikai Konferencia ELTE Pedagógiai és Pszichológiai Kar 2015. május 15-16. Ollé János Eszterházy Károly Főiskola Oktatáselméleti, Oktatástervezési és Módszertani Tudásközpont Köszönet a felvételért Kováts Miklós kollégánknak!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Mit tartalmaz?

7 db digitális scrapbook lecke zárt oldalakon, nyomtatható leírással és képernyővideókkal.

5 db kiegészítő csomag a leckékhez (keretek, sablonok, díszítő elemek, fényképek)

Miért érdemes jelentkezni?

A tanfolyamon különféle képeslapokat fogunk készíteni a GIMP képszerkesztő program használatával. Megtudod mi az a template, gyorslap, wordart és megmutatom hogyan kell használni. Ezekkel nagyon egyszerűen elkészítheted saját fényképes képeslapodat!

Megismered a GIMP legfontosabb eszközeit és lehetőségeit, úgy mint képek megnyitása és mentése, áthelyezés, átméretezés, rétegek kezelése, kijelölés, átszínezés.

Ha hagyományos scrapbookot készítettél már, az így átalakított képeket felhasználhatod albumjaidban, oldalaidon.

Ha eddig kételkedtél abban, hogy Te is tudnál ilyen képeket készíteni, most bizonyosságot szerezhetsz róla!

Milyen programok szükségesek?

Mozilla Firefox böngésző. Népszerű és biztonságos böngésző, én is ezt használom, ezen biztosan jól jelennek meg az anyagok, de természetesen más böngészővel is működnek.

Gimp. Ingyenes képszerkesztő, ezzel fogjuk scrapbook oldalainkat elkészíteni, fotóinkat módosítani, korrigálni. Használata sokban hasonlít a Photoshop-hoz. A Gimp legutóbbi stabil verziója a 2.8.18, 2016 július 17-én jelent meg. Hivatalos oldalát itt találod. Ha korábbi verzióra van szükséged ezen az oldalon összegyűjtve megtalálod.

A GIMP ezen verziójának rendszerigénye: operációs rendszer - Windows Vista/XP/7, 8 + minimum 2 GB RAM, továbbá a zavartalan működéshez szükséges, hogy a winchesteren is legyen elegendő szabad hely.

A tanfolyam flash videókat tartalmaz. Ezeket a böngészőben tudod lejátszani. Ehhez valamilyen flash videók lejátszására alkalmas minél frissebb programra vagy bővítményre van szükség. (pld az ingyenes Adobe Flash Player). Lehet, hogy már van ilyen program a gépeden, kattints ide, és ha ezt a videót meg tudod nézni, akkor a tanfolyam videóit is látni fogod.

Az ingyenes Adobe Reader a dvd-n levő pdf dokumentumok olvasásához. Hogy működik-e a pdf olvasód, arról ide kattintva tudsz megbizonyosodni

Facebook csoport

Létrehoztam egy zárt csoportot kezdők számára. A tanfolyam leckéinek és a VIP oldal linkjét megtalálod a csoportban felül rögzített üdvözlő bejegyzésemben.

Hírlevélre való feliratkozás után a régi VIP oldalon megtalálod a tanfolyam teljes anyagát!

Adataidat bizalmasan kezelem, harmadik félnek nem adom ki. Spam-et nem küldök. A levelezőlistáról bármikor leiratkozhatsz az email végén lévő "leiratkozás" linkre kattintással. Adatkezelés nyilvántartási száma: NAIH-74971/2014. Adatkezelési tájékoztató részletesen itt.

# data[].attributes.attachment_link.description
7 db digitális scrapbook lecke zárt oldalakon, nyomtatható leírással és képernyővideókkal. 5 db kiegészítő csomag a leckékhez (keretek, sablonok, díszítő elemek, fényképek) A tanfolyamon különféle képeslapokat fogunk készíteni a GIMP képszerkesztő program használatával. Megtudod mi az a template, gyorslap, wordart és megmutatom hogyan kell használni. Ezekkel nagyon egyszerűen elkészítheted saját fényképes képeslapodat!

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Arról már biztosan te is hallottál, hogy bennünket, akik a 70-es, 80-as évek tájékán születtünk, a tudósok Y generációnak neveztek el. Ha van egy iskolás korú gyereked, akkor ő a Z generáció tagja. De, ha 2010 után született, akkor már az Alfák táborát erősíti! Dr. Bernschütz Mária főiskolai docenssel, generációkutatóval arról beszélgettünk, hogy a mennyire és miben tér el a generációk digitális tudása. Miben mások a szokásaik, mindez milyen helyzeteket hozhat elő a családokon belül, milyen lesz, milyen lehet az alfák jövője? A gyerekek magától értetődően használják az internetet,ezért is hívjuk őket sokszor úgy, hogy digitális bennszülöttek. Mi a helyzet a legkisebbekkel, akik az Alfa generáció elnevezést kapták?
-Az Alfák kutatása nagyon kezdetleges, ez abból is adódik, hogy még nagyon fiatalok, 0-6 éves korúak. Még az amerikai kutatások száma is alacsony, és a szülők bevonásával készülnek. Viszont már most sok érdekes dolog derült ki ezekből. Például, hogy a 0-2 évesek között 30%-os a táblagép használat és egy 2012-es kutatás szerint 10 százalékuknak a tablet volt az első szava. Ez nyilvánvalóan az érintőképernyős eszközök elterjedésnek köszönhető. De tisztában kell lenni azzal, hogy ha a szülők már a féléves gyerekek kezébe is odaadják tabletet, az meghatározó lehet az ő fejlődésükben. De azt még nem tudjuk pontosan, hogy milyen módon.
Mi, Y generációsok már felnőtt fejjel sajátítottuk el az internet használatát, miután az iskolában megtanultunk írni, olvasni, számolni. Hogy lehet, hogy a mai gyerekek már minden ilyen előzetes tudás nélkül képesek használni az okoseszközöket?
-Persze még most sem születik senki úgy, hogy ott van a chip az agyában, a mostani gyerekeknek is tanulni kell ezeket a képességeket, de tény, hogy ők sok időt és energiát tesznek ebbe - és itt most a Z generációról beszélek. De pont emiatt is van egy nagy különbség a szülők és a gyerekek digitális tudása között, mert mi nem töltünk ezzel annyi időt. A mai srácok például már a Youtube-ról tanulnak, legyen szó egy nyelv elsajátításáról vagy arról, hogy hogyan kell egy videójátékot játszani. Piaget az információfeldolgozás folyamatát vizsgálta 0-12 évesek között, és azt állapította meg, hogy a csecsemők séma alapján dolgozzák fel a külső környezetet - követik a szülői példát. Arról van szó tehát, hogy ha egy kisbaba azt látja, hogy az édesanyjának van egy különleges kapcsolata a mobiljával, a laptopjával, a táblagépével - tehát szeretettel néz valamilyen képernyőre - akkor automatikusan ő is azt viszonyt szeretné ezekkel az eszközökkel. És itt van a szülök felelőssége, ezt nem lehet eléggé hangsúlyozni. Ha anya szeme felcsillan az okostelefonja láttán, akkor ezt a gyerek is átveszi, hisz amit anya szeret, én is azt akarom szeretni.
Melyek azok az alapvető szabályok, amit a szülőknek be kellene tartani, és amit be kellene tartatniuk a gyerekekkel?
-Amióta ezzel a területtel foglalkozom és előadásokat tartok, sok szülő jön oda hozzám, és megkérdezik, hogy én mit és hogyan csinálnék. De egyrészt nekem még nincs gyermekem, másrészt én csak kutatom ezt a területet - megmondani, hogy mit tegyenek, ennek a felelősségét nem vállalnám. Annyit tudok mondani, hogy egyes tanulmányok azt állítják: nem jó, ha a gyerek kezébe két éves kora előtt kerül okoseszköz. De azt megértem, hogy a gyerekek rövidebb-hosszabb időre történő lefoglalására bevett eszköz lett a mobil, a táblagép. Sok szülő pedig szándékosan adja a gyerek kezébe ezeket az eszközöket, mert azt gondolja, hogy ez a gyerek fejlődésében előny lehet. Még nem tudjuk, hogy hosszú távon mit okoz, milyen előnyökkel járhat az ilyen fiatalon elkezdett eszközhasználat - épp az átalakulás időszakában vagyunk, nem lehet pontosan megjósolni a hatásokat.
A Z-k esetében azért már most sok pozitív hatását lehet látni a digitális fejlődésnek, nem?
-Valóban, a Z generációsok például igazi üzletemberek - vegyük például a videóbloggereket. Talpraesetten menedzselik magukat, stratégiákat dolgoznak ki, tudják, hogy mit kell posztolni, mikor kell posztolni, el tudják magukat adni. Nagyon profik. Ez komoly pozitívum, és egyre többeket érint. Én is dolgoztam együtt ilyen fiatallal (Goodlike) akinek 247 000ezer követője van. Dezső Bence (186 000 követő), pedig egy erdélyi fiú, aki Magyarországon lett közkedvelt a fiatalok között- nála például az internet által eltűntek a földrajzi korlátok is. Ezeknek a fiataloknak azt is meg kell tanulniuk, hogy a kirakott tartalmakat követő kommenteket, hogy kezeljék, és a legtöbben ezt is nagyon jól csinálják. Míg nagy cégek marketingmenedzserei „vért izzadnak", hogy egy posztra három lájkot kapjanak, addig ők kitesznek bármit, bármilyen időpontban és 2000 lájkot kapnak. Amerikai kutatások alapján sok vlogger kikopik 20 éves kora körül, és általában olyan pályák felé indulnak el, mint például a színészet vagy valamilyen kommunikációs szakma, ahol már azt a gyakorlatot, amit így megszereztek, tovább tudják vinni. Nagyon okos ez a generáció, és én is rengeteget tanultam tőlük a munkám során. Például azt, hogy a YouTube-on tanulni is lehet, akár még matematikai függvényelemzést is. Vagy például amikor az unokahúgommal egy zsúfolt helyen kellett találkoznom, telefonon magyaráztam neki, hogy merre vagyok, erre ő csak annyit mondott: fotózd le és küldd el! Ő pedig így a fotó alapján talált meg engem - a Zék gyorsabban és praktikusabban kommunikálnak képekkel és képekben.
Milyen alapvető különbségek vannak a generációk tartalomfogyasztási szokásai között?
-Azt el kell mondani, hogy vannak átfedések. De érdekes különbség, hogy a Z generációs fiatalok a kereséshez, például már YouTube-ot használják, míg mi, Y generációsok még a Google-t nyitjuk meg először. És más is mozgatja őket: csináltunk egy kutatást a tartalomelőállítás motivációjára, hogy miért készítenek képeket, videókat, bejegyzéseket a gyerekek. Kiderült, hogy van egy szűk, aktív mag, egy 50%-os passzív mag és 40%, aki outsider. Az aktívak a véleményvezérek, akik megmondják a tutit, a passzívak, akik ezeket továbbítják, és egymás között értékelik. Az ousider pedig, bár tudja, hogy mi történik, nem állít elő tartalmat, nem is továbbítja és nem is lájkolja. Ők csak úgy elvannak az interneten, képben vannak, tudják, hogy mi a menő, de nem állnak ki a nyilvánosság elé. És ez nem függ össze feltétlenül azzal, hogy ki mennyire introvertált vagy sem.
Hogyan követhetik a szülők a gyerekük digitális aktivitását az interneten? Ez egy olyan téma, ami sokakat érint, és amivel kapcsolatban sok felnőtt hadilábon áll.
-Ezek mind ajánlások, amelyek most következnek. Vodafone által támogatott országos kutatásból az derült ki, hogy a szülők 49 százaléka semmilyen módon nem szabályozza a gyermeke (13-15 évesek) internethasználatát. A legfontosabb lenne az idő szabályozása, hogy mikor és mennyit használhatják a gyerekek az internetet, vagy annak a szabályozása, hogy melyik applikációt, vagy oldalt használja a fiatal, de legalábbis még az ajánlásom a szülők felé a biztonságos internetezés beállítása minden eszközre (van Google-ra és YouTube-ra is, avagy reklámblokkolók alkalmazása). Így agresszív, vagy felnőtt tartalmak nem kerülhetnek a találatok közé. A kutatás eredményeiből arra kellett következtetnünk, hogy a szülők nagyon elfoglaltak és nem tudják teljes mértékben követni a gyereküket ebben. Van olyan szülő, aki maga regisztrálja a 13 év alatti gyerekét azzal a szándékkal a Facebookra, hogy így ellenőrizhesse. Így viszont ő az, aki kinyitja a kaput az online csínytevéseknek. A szülőkről sokszor az is kiderül, hogy fogalmuk sincs, hogy milyen applikációk vannak letöltve a gyerek telefonjára, mivel játszanak. A gyerekekre, tinikre mondhatjuk, hogy technofilek, míg sok Y generációs felnőtt inkább technofób és elzárkózik, nem is értik, hogy hogyan működik például egy-egy játék. Pedig időt kellene például arra szánni, hogy megnézzük, hogy miről is szól a videójáték, amivel a gyerek játszik! Sajnos kevés olyan átfogó kutatás van, ami mankót adhatna szülőknek, hogy mikor és mire figyeljenek. Azonban kutatni is nehéz felnőtt fejjel a tinik internetezési szokásait, merthogy a mi kérdéseink felnőtt kérdések, és nem is látjuk át, hogy ők mikor és mit tesznek a neten. És az egy dolog, hogy sok szülőnek nincs teljes rálátása ezekre a dolgokra, de a másik, hogy simán kijátssza őt a fiatal. Van például olyan suli, ahol a tanítás alatt le kell adni a telefont. Elvisz a gyerek magával két vagy három telefont, és leadja, azt, amit nem használ, ami nem működik.
A gyerekek gyakran megpróbálnak rejtőzködni a felnőttek elől és olyan csatornákat használnak, amelyeket a szüleik nem láthatnak - ez nem új keletű dolog.
-Azok a fiatalok, akik most válnak szülővé, már rendelkeznek digitális múlttal, vagyis privát fotókkal, bejegyzésekkel évekre visszamenőleg a közösségi oldalakon. A mostani gyerekek viszont, ha lehet, köszönik, és inkább nem kérnének ebből. A Snapchat például ezért lett hihetetlenül népszerű, mert ezt az érzést adja nekik. Az amerikai tinik óriási százaléka használja, mert azt hiszik, hogy törlődik az oda felrakott tartalom. Pedig nem. De egy olyan látens motivációt talált meg a fiataloknál, ami az egyik legnépszerűbb platformmá tette. A Facebook, ahol a nagymama, a szülő és a gyerek is fent van, másról szól.
Generációkutatóként hogy látja, milyen lesz a jövő, milyen felnőttek válnak az alfákból?
- Az, hogy mi a jövő még nagyon képlékeny, mi is csak találgatni tudunk, de pontosan megjósolni nem. Biochipek, augmented reality.... ezek a trendek fejlődnek most. Sok konfliktus megoldása is leegyszerűsödött a digitalizáció által, ami kényelmesebbé is tesz bennünket. Nyilván jó is egyfelől, hogy a telefonszámlánkat már egy egyszerű applikáción keresztül be tudjuk fizetni anélkül, hogy fel kellene állnunk az asztaltól, és elmenni a postára sorban állni. Viszont kevesebb a személyes találkozás, mert gépen, telefonon megoldunk sok mindent, így bizonyos helyzeteket, szituációkat az Alfák nem tapasztalnak meg. Digitális eszközökön keresztül szocializálódnak, ami a jövőképükre is komoly hatással van. 2015-ben a BCE Jövőkutatás Tanszéken végeztünk egy kutatást arról, hogy ők hogyan képzelik el magukat 2025-ben: úgy gondolják, hogy az űrben fognak utazni, legális drogokat fogyasztanak és az interneten keresik a párjukat.

# data[].attributes.attachment_link.title
Minden tizedik Alfának a tablet az első szava? - Digitális család

# data[].attributes.attachment_link.description
Arról már biztosan te is hallottál, hogy bennünket, akik a 70-es, 80-as évek tájékán születtünk, a tudósok Y generációnak neveztek el. Ha van egy iskolás korú gyereked, akkor ő a Z generáció tagja. De, ha 2010 után született, akkor már az Alfák táborát erősíti!

# data[].attributes.attachment_link.title
Nulláról százra, pénz nélkül: hasznos alkalmazások és weboldalak programozni tanuláshoz

# data[].attributes.attachment_link.description
Egyre kevésbé hihető indoklás a "nem tudom"-ra az, hogy "nem volt pénzem megtanulni". Rengeteg ingyenesen vagy nagyon olcsón hozzáférhető online tanfolyam, oktató weboldal és alkalmazás segíti azt, aki meg szeretne tanulni valamit - például kódolni.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Az élénk és tartalmas, sok pedagógust megszólító beszélgetésekből szedtünk csokorba egy-egy hasznos ötletet, tippet, amelyet két részletben közlünk. Mindkét részben foglalkozunk majd az adatvédelem kérdéseivel, illetve egy-egy extra témával is. A második rész a linkre kattintva érhető el. A szakértő bemutatása:
Farkas Bertalan Péter, földrajz-történelem szakos tanár, geográfus, projektmenedzser, tananyagfejlesztő. Nyitott szem és fül, érdeklődő fiatal oktatásszemlélő- és vizsgáló. Szakterületei: földrajz szakmódszertan, tananyagfejlesztés, IKT módszertan. A TÉR / IDŐ blog szerzője, szerkesztője. Kiemelten foglalkozik az internetbiztonsági témákkal.

Az internet nem felejt (?)

A több mint kétórás „rendelési időben" elsősorban előzetesen beérkezett kérdések megválaszolására volt mód. Egy gimnáziumi osztályfőnök dobta fel az első magas labdát. Azt írta:
„A diákjaim nagyon kritikusan fogadták, mikor az internetbiztonságról beszéltem nekik. Pl. hogy az adataik nem törlődnek le, és a meggondolatlan posztjaik pár év múlva, mikor dolgozni kezdenek, akkor is megtalálhatók lesznek. Azt mondták, hogy a saját beállításaikkal és mivel nem tag-gelik magukat, nem fogják tudni név szerint visszakeresni ezeket. Mivel és hogyan bizonyítsam, hogy a FB és az internet nem felejt?"
Nos, sokszor halljuk kliséként, hogy az „internet nem felejt", és mint a legtöbb klisé, unalmas, elcsépelt, de általában igaz is. Számos írás, esettanulmány található a neten ezzel kapcsolatban, ezek többsége valamilyen esetet, hírhedt-híres százalékos arányokat stb. mutat be. Két dolgot ajánlok ezzel kapcsolatban. Az egyik egy Facebook oldal, amely egy felülről jövő kezdeményezés eredménye (a Közigazgatási és Igazságügyi Minisztérium által), további részletek: internetnemfelejt.hu.

(A fenti kép forrása. felirat: az INTERNET nem felejt!)

Nem hiszi, hogy nem felejt? Próbálja ki! Egy gyakorlati foglalkozás

A másik ötletem, amely konkrét tipp, a következő: töltsetek fel egy képet a netre (akárhová: FB, G+ vagy bárhová) és a feltöltés után kattintsatok a képre. Ekkor megjelenik a kép pontos elérhetősége (URL címe), amelyet fent, a címsorban láthattok. Ezt a konkrét URL címet másoljátok ki, jegyezzétek fel valahova, majd töröljétek le a fotót. Ekkor a fotó más felhasználók számára nem lesz elérhető, de a kép maga megmarad. Ezt bármikor tudjátok ellenőrizni, ha a korábban feltöltött kép pontos URL címét bemásoljátok a böngésző címsorába. A kép meg fog jelenni, mindenféle környezet nélkül, egy fehér háttér előtt. A kép tehát csak látszólag törlődött, azaz csak a felhasználók számára vált elérhetetlenné. De a kép maga, fizikailag tárolódott az adott szolgáltató (FB, Google stb.) szerverén. Tehát a kép továbbra is létezni fog.

Töltse le a Facebook-ját .pdf-ben- kipróbálta már?

Minden tevékenységünk, kép, komment, stb. logolásra kerül, ezt sosem szabad elfelejtenünk. Még egy tipp ezzel kapcsolatban. Látogassátok meg a Facebook fiókotok Beállítások menüjét. Itt a Beállítások menü első lapján találtok középtájt egy olyan szöveget, hogy „Tölts le egy másolatot a Facebookon tárolt adataidról." Próbáljátok ki, kattintsatok rá! A FB hamarosan küld Nektek egy csomagot, rengeteg PDF fájllal. Benne lesz az összes kép, üzenet, komment, lájk, telefonhívások (!) minden, amit valaha a FB-on csináltatok. Azt is, ami már archivált, törölt stb. Ezek tetten érhető bizonyítékok, bárkinek javaslom, tanulók is kipróbálhatják, csak 1 perc!

A tinédzserek már csak ilyenek?

Gábor zenetanár Nógrád megyéből, egy ugyancsak izgalmas témát feszeget:
„Hogyan segíthetném a tanulókat, hogy a közösségi oldalakon előnyös oldalukat mutassák be, ne csak idétlenkedjenek".
Ellentmondásos érzéseim vannak ezzel kapcsolatban. Egyfelől a kamaszok elemi tulajdonsága, hogy néha „idétlenül" viselkedne k. Ez vagy zavar minket vagy nem, de ez mindig is így volt és lesz is. Az is természetes, hogy felnőttként igyekszünk magunkról pozitív képet kialakítani, a közösségi oldalakon jó színben feltűnni, előnyös oldalunkat mutatni, szakmai tartalmakat megosztani, hitelesen viselkedni.

Mindkét dologban van egy pici (vagy nem is olyan pici)

online füllentési lehetőség

Nyilván felnőttként sem mindent posztolunk a közösségi médiában. Naponta sok ezren késik el a reggeli utolsó buszt, késnek el a munkahelyről, küldenek rossz helyre email-eket, osztanak meg cicás képeket (na jó, ez nem mindig baj :)) vitáznak a házastársukkal, mindenki találkozik azzal, hogy drága a bolti áru, nincs idő moziba menni stb. Csakhogy ezeket mi felnőttként sem osztjuk meg a világgal - mármint jó esetben.

Építsük fel magunkat a neten.., de hogyan?

Azaz mi is tudatosan befolyásoljuk a rólunk kialakult képet - és persze igyekszünk pozitív irányba fordítani a dolgot. Erről írt egy jó összefoglalót a 444.hu nemrég. Szóval: én azt gondolom, hogy a kamaszok igenis legyenek „idétlenek", szertelenek, ez az a kor, amikor ezt megtehetik és át is kellene ezt élniük. Alapvetően nem erre kell felhívni a figyelmüket. Hanem arra, hogy amit az interneten nyilvánosan osztanak meg, az onnan sosem (elméletileg sosem) fog eltűnni - akkor sem, amikor ők már felnőttek, szülők, munkavállalók, esetleg netán vezetők lesznek.

Fel kell a hívni a figyelmüket arra, hogy miben értékesek, tehetségesek. Szorgalmazhatjuk, hogy keressenek több, számukra releváns, a fejlődésüket szolgáló netes oldalakat, tartalmakat. Ajánljunk is nekik ilyeneket és beszélgessünk velük róluk. Ne hagyjuk elveszni azokat az ajánlatokat, ami mi magunk adtunk: beszélgessünk róla, mit tapasztaltak, tetszett-e, ha igen, miért vagy éppen miért nem stb. Később összeállíttathatunk velük is ajánlati listákat, YouTube-csatornákat, link-gyűjteményeket stb. Azt is megtehetik, hogy - először persze tanári felügyelettel - egymásnak is ajánlanak tartalmakat, amelyek számukra, egymásnak érdekesek és mondjuk kapcsolódnak az érdeklődésükhöz.

A kortárs mindent visz..

Azt azonban - szerintem, bár én elég szabadelvűen gondolkozom e kérdésben - nem szabad elfelejtenünk és figyelmen kívül hagynunk, hogy a tanulóknak, gyerekeknek nem mindig az a legfontosabb éppen, amiről mi azt gondoljuk, hogy a legfontosabb nekik. Az sem biztos, hogy belátják, a meglévő zenetudásukkal sokra vihetik. Ebben a korban sokkal fontosabb a kortárs csoport visszajelzése, a kortárs csoportban való elhelyezkedés, szerepvállalás, beilleszkedés. Segítenünk kell őket abban, hogy kiteljesedjenek, de nem érdemes gátolni abban őket, hogy kamaszok legyenek. És ha ez szertelenséggel jár, hát, ám legyen. Fontos azonban, hogy beszélgessenek ezekről, az interneten megosztott tartalmak sorsáról. Elővehetik akár egy zeneórán is ezt! Kérdezzen tőlük sokat, játszanak el a gondolattal, képzeljenek el helyzeteket, mi lesz egy megosztott tartalom sorsa sok év múlva stb. Hagyja, hogy ők mondják el a véleményüket és persze tegye majd hozzá az Ön óvó szavait is!

Facebook tutoriál - hogyan használjuk a FB-ot?

És végezetül egy névtelen kérdés:
„Van olyan oldal, ahol pedagógusok megtanulhatják videó, tutorialok mentén, hogy hogyan lehet a FB-ot használni, beállítani, stb.? Mit kell tenni, ha le akarok tiltani valakit, ha vírusos lesz, stb.?"
Nos, sajnos azt kell mondanom, hogy magyarul nincs vagy csak nagyon részlegesen érhető el ilyen tartalom. Ha esetleg tudunk angolul, akkor ezeket javaslom beírni a Google keresőbe: „facebook privacy settings", „facebook privacy settings youtube", „facebook privacy settings tutorials" stb. Ilyenkor számos videó fog megjelenni, amelyek végigvezetnek minket a beállításokon, segítenek a nekünk leginkább megfelelő választásban. Magyarul jó, friss videós tutoriálról nem tudok, de érdemes akár heti szinten keresni, a youtube elég gyorsan fejlődik J

Tippek magyarul

Van egy hasznos oldal: https://www.facebook.com/about/basics/ Ez a Facebook saját kis tutoriálja. Ugyan nem videós, de elég jól érthető, magyarul van, és a legtöbb adatvédelmi beállításban segít a felhasználónak. Sajnos azonban olvasgatós, ennélfogva nem annyira köti le az embert.

----

Kedves Kollégák! Ne feledjétek: az internetbiztonság kérdése nem a jövő kérdése, hanem a jelené. Szánjatok rá osztályfőnöki órákat, szakórákat! Beszélgessetek a gyerekekről, beszéltessétek őket, fedezzétek fel együtt, hogy az internet nagyon jó dolog - ha megfelelően és biztonságosan tudjuk használni!

Ha további kérdéseitek lennének, forduljatok bátran a Modern Iskolához, a kérdéseitek később is eljutnak hozzám! Írjatok az info@moderniskola.hu címre!

Amennyiben szeretnétek többet hallani, olvasni az internetbiztonságról, ajánlom Nektek blogomat, amelyen friss, ropogós napi tartalmak mellett hosszabb elemzések, interjúk is találhatók szakértőkkel, szakmabeliekkel! Találkozzunk a téridőben, a TÉR / IDŐ blogon: https://terido.wordpress.com/

Kövessétek a TÉR / IDŐ blog Facebook oldalát (egy kedveléssel), és nem maradtok le a friss tartalmakról, oktatási hírekről, internetbiztonsági esetekről és 21. századi pedagógiai módszerekről: https://www.facebook.com/teridoblog

Köszönöm a Modern Iskolának, hogy megjelenést biztosított. Remélem, még találkozunk itt online vagy akár egy-egy eseményen, konferencián! Gyertek máskor is, beszélgessünk ügyekről, eseményekről, esetekről, helyzetekről, problémákról!

# data[].attributes.attachment_link.title
Szakértő az internetbiztonságról - gyakorlatiasan 1. - Modern Iskola

# data[].attributes.attachment_link.description
Az élénk és tartalmas, sok pedagógust megszólító beszélgetésekből szedtünk csokorba egy-egy hasznos ötletet, tippet, amelyet két részletben közlünk. Mindkét részben foglalkozunk majd az adatvédelem kérdéseivel, illetve egy-egy extra témával is. A második rész a linkre kattintva érhető el. A szakértő bemutatása: Farkas Bertalan Péter, földrajz-történelem szakos tanár, geográfus, projektmenedzser, tananyagfejlesztő.

# data[].attributes.body
kódolás

# data[].attributes.attachment_link.title
Learn computer science. Change the world.

# data[].attributes.attachment_link.description
Every student in every school deserves the opportunity to study computer science.

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
Egyre többször merül fel a kérdés, hogy vajon a webhelyek mennyi információt tudhatnak rólunk, ezt hogyan oszthatják meg egymást közt, arról viszont nem nagyon esik szó, hogy bizonyos adatok és módszerek hogyan tesznek nem csak egyedileg gép szerint, hanem akár a gépet használó felhasználó, mi több, akár név szerint is azonosíthatóvá egy-egy személyt. Jól olvasod, tényleg lehetséges. Előre jelzem, kicsit távolról, az alapoktól indítok.

Aki az elmúlt másfél évtizedet nem egy kavics alatt töltötte, annak legalább valamiféle elképzelése van arról, hogy ha tetszik, ha nem, egyes webhelyek annyi információt igyekszenek begyűjteni rólunk, amennyit csak tudnak, elsősorban azért, hogy minél inkább számunkra releváns, esetlegesen érdekes hirdetéseket tudjanak megjeleníteni a reklámfelületükön. Ez az ún. kontextusérzékeny hirdetés, ami egyrészt érvényesül például egy szolgáltatáson belül, amire példa, hogy ha könyveket böngészünk az Amazonon, akkor is, ha nem léptünk be és inkognitó módban böngészünk, a webhely hasonló tematikájú könyveket fog ajánlani a böngészés ideje alatt. Sőt, mivel a trendek elemzésén keresztül hatalmas mennyiségű adatot spajzoltak be, ezért azt is jól tudják, hogy ha valaki mondjuk az anonimizálással kapcsolatos könyveket böngészte, akkor sanszos, hogy érdekelni fogja mondjuk valamilyen más geek kütyü, mondjuk kémtoll is, így azt is ajánlgatni fogja a webshop.

A modell természetesen működik webhelyek közt is, gyakorlatilag behálózva a világot, a legismertebb ilyen technológia a Google Adsense, amivel kapcsolatban a legfinomabb, hogy a teljes Google-nek évről évre ez hozza a legnagyobb bevételt. A webhelyek közti működést úgy kell elképzelni, hogy ha egy Adsense-t használó oldalt meglátogatott a felhasználó ami alapján az Adsense sejti, hogy a felhasználónak milyen hirdetést lehet érdemes megjeleníteni, ezt követően ha egy olyan oldalra megy át, ahol még soha korábban nem járt, de szintén Adsense hirdetéseket használnak, akkor ott is eleve olyan termékek illetve szolgáltatások fognak felvillanni hirdetésben, amik feltehetően érdeklik az olvasót, de a korábban meglátogatott oldalak alapján.

A kontextusérzékeny hirdetéseket a Facebook járatta csúcsra, persze kicsit más műfaj, hiszen itt már be kell lépni, ahogy arról már korábban írtam, gyakorlatilag jobban tudja a Facebook azt, hogy mire költenénk szivesen, mint mi magunk, ráadásul a Google-lel ellentétben a hirdetésperszonalizációt még csak ki sem lehet iktatni a szolgáltatáson belül.

Webanalitikai szolgáltatásokról szintén írtam korábban, ezek lényege ugyancsak az, hogy tudjuk, a látogatóinkat milyen tartalmak érdekelték, milyen platformot használnak, általában milyen képernyőfelbontással, honnan kattintanak át az oldalunkra és így tovább, minden ilyen megoldás erősen támaszkodik a JavaScriptre és a sütik kezelésére.

Tehát azok a főbb, régi módszerek, amiket már sok-sok ideje alkalmaznak arra, hogy a felhasználóról valamilyen adatot nyerjenek, a következők:

1. magának a webszervernek a nyers logja, amit valahogy így kell elképzelni

Mozilla/5.0 (Windows NT 6.1; WOW64) AppleWebKit/537.36 (KHTML, like Gecko) Chrome/49.0.2623.112 Safari/537.36

[IP-cím]
[URI, azaz, abszolút minden fájl, ami http/https protokollon keresztül folyik át]
4/25/16 5:02 AM
[a tartalom, ami az előbbit meghívta, itt konkrét példával]
http://bardoczi.reblog.hu/telefonbeszelgetes-rogzitese

Megjegyzem, elvben lehetséges, hogy semmilyen információt nem ad át a szervernek a kliens az oprendszer típusáról, a böngészőmotorról, böngészőcsaládról, csak ebben az esetben vagy megtagadja a kiszolgálást a webszerver vagy kiszolgálja ugyan a látogatót, de a tartalom hibásan fog megjelenni. Az okos webanalitikai oldalak az IP-címeket már nagy-nagy adatbázisok alapján földrajzi hellyé „fordítják le", a legnagyobb adatbázisok pedig dermesztő pontossággal mutatják egy-egy eszköz helyét csupán az IP-cím alapján: http://iplocation.net/

2. sütik a böngészőben - az első olyan technológia volt, amit többek közt azért hoztak létre, hogy a felhasználókat jobban meg lehessen egymástól különböztetni

3. minden más, hibrid módszer - gyakorlatilag a többi csak ezeknek a cizelláltabb változata, például amikor a Google Analytics megoldja, hogy egy süti elhelyezése után egy JavaScript kód folyamatosan értesítse a webanalitikát végző szervert a felhasználó kattintgatásairól

Természetesen minden letiltható, csak éppenséggel ennek az az ára, hogy az elmúlt 10 évben készült webhelyek szinte egyike sem fog működni normálisan.

Feltétlenül szót kell ejteni azokról a technikákról, amik viszonylag újabbak és még ennél is pontosabb azonosítást tesznek lehetővé.

Az abszolút láma felhasználó esetleg gondolhatja úgy, hogy az IP-cím az azonosítás szent grálja, ezért nagyon gyorsan elmagyarázom az egyik okát, hogy ez miért nincs így, majd azt, hogy ez hogyan változott meg mégis.

Az otthoni routerünknek vagy a munkahelyi routernek a netszolgáltató leoszt egy IP-címet, erre az IP-címre fogja majd megcímezni az adatcsomagokat az a szerver, amelyikről letöltünk. De ha egy munkahely vagy otthoni hálózat egy IP-címet használ, akkor honnan tudja az adatcsomag, hogy merre kell haladnia, azaz anyuka, apuka vagy a gyerek gépére kell küldeni az adatokat? Úgy, hogy a router, ahogy a nevében is benne van, útválasztást végez, így hálózati címfordítást is. Ez annyit jelent, hogy a router leoszt a lakásban található eszközöknek is külön-külön egy belső, kívülről nem látható címet, majd pontosan annak továbbítja, amit a net felől kapott, amelyiknek kell, kifelé viszont nem látszik, hogy melyik eszköz küldött adatot, mert a router elfedi azt. A belső hálózatra leosztott címek viszont alapesetben nem láthatóak az internet felé és egy, konvenció szerint csak belső hálózatok címzésére használható tartományból kerülnek ki, ami kisebb hálózatok esetén 192.168.1.1-től 192.168.255.255-ig tart. /*ez elvben több, mint 65 ezer gépet jelentene, a gyakorlatban az otthoni routerek 253 eszközt tudnak kezelni, azaz nem osztják le mindet*/

Tehát amikor valamilyen adatcsomagom érkezik a netről, azt a szerver megcímzi a kívülről látható, a világon abban az időben egyedülálló IP-címre, mondjuk a 178.48.105.abc-re, a routerem pedig tudni fogja, hogy lakáson vagy irodán belül már a 192.168.1.15 irányba kell továbbítani, ami jött, mert konkrétan az én gépemet ez fogja azonosítani, az adatot pedig én kértem.

Tételezzük fel, hogy van egy troll, akit egy webhelyről vagy kommentmotorból ki szeretnénk tiltani IP-cím alapján és tudjuk, hogy a címe mondjuk 178.48.105.abc. Éppenséggel meg lehet tenni, viszont ha ezt a címet a netszolgáltató egy kisebb kollégiumnak vagy munkahelynek osztotta le, akkor az IP-alapú tiltással nem csak a problémás látogatót zárom ki, hanem mindenki mást is, hiszen ugyanazon az IP-címen keresztül látnak ki a netre a többiek is és a szerver is csak egy címet lát.

Előbb írtam, hogy a belülre leosztott, azaz ún. LAN IP soha nem látszik az internet felé. Kivéve, amikor mégis. A böngészőben futtatható videócsetes szolgáltatások miatt szükségesség vált kifejleszteni egy olyan megoldást, amivel részlegesen tehermentesíthető a router, kifelé is mutatja a belső IP-címet is, viszont cserébe nem töredezik a kép és a hang videóhívás közben.

Ezt az ún. WebRTC fölött valósítják meg és gyakorlatilag mára már minden böngésző támogatja. És ahogy mostanra kitalálható a leírásból, a belső IP-címet természetesen nem csak videócsetes szolgáltatások tudják lekérdezni, hanem gyakorlatilag bármi és bárki, aki a webhelyét felkészíti ennek a lekérdezésére. Ez viszont már hatalmas különbség a WebRTC előtti időhöz képest, hiszen megoldható, hogy például egy kommentmotor a trollnak ne csak a publikus IP-címét vegye figyelembe, hanem a LAN IP-jét is, azaz beállítható a tiltás olyan módon, hogy tiltsuk ki azt a gépet, amelyik a 178.48.105.abc IP-vel látható és a 192.168.1.35 LAN IP-cím tartozik hozzá.

Az azonosítás ezen módszerét egyébként a komolyabb szolgáltatások ugyancsak használják, többek közt ez alapján fogja látni a Facebook, ha valaki a saját gépéről lépked be 5 kamu accountjába még abban az esetben is, ha elővigyázatosságból privát böngészőablakot nyit mindhez.

Több ponton persze most egyszerűsítéssel éltem, a LAN IP-k kisebb hálózatok esetén rendszerint változnak, tipikusan egy napig azonosak, de ez lehet egy hét is, esetleg fix.

Mi több, ha eléggé szépen kérdezik a böngészőtől, még azt is kifecsegi, hogy névfeloldó szerverként, azaz DNS1 és DNS2 szerverként mely szervereket használ [ezek azok a szerverek, amikről durva egyszerűsítéssel azt szokták mondani, hogy számokról betűkre fordítják le a szolgáltatások elérhetőségét, azaz a wikileaks.org cím begépelése mellett elérhetjük a Wikileaks oldalát a 95.211.113.154 beütésével is].

Hogy mit láthat aktuális IP-ként, belső IP-ként és használt névszerverként bármelyik weboldal rólunk könnyen ellenőrizhető mondjuk itt:
https://ipleak.net/
A másik, ami idővel szükségessé vált, hogy a webhelyek le tudják kérdezni a látogatójuktól, hogy a böngészőjükben milyen betűtípusok érhetőek el, milyen böngésző kiegészítők vannak telepítve, ezen kívül a reszponzív, okos weboldalaknak tudniuk kell, hogy a tartalmak milyen képernyőfelbontás mellett, milyen színmélységgel jelenítsék meg, mi több, ha átméretezzük az ablakot még azt is látni fogja, hogy mekkorára méreteztük át. Mindezeket vagy önmagában a webhelyen megjelenítéséért felelős HTML5 nyelvvel vagy ún. AJAX-technológiával oldhatujnk meg, de a lényeg, hogy nem csak a megfelelő megjelenítés érdekében használhatjuk, hanem pusztán naplózás céljából is.

Márpedig ha figyelembe vesszük, hogy egy átlagos gép böngészőjében van mondjuk 10 telepített addon, elérhető 50 különböző betűtípus, a böngésző megmondja, hogy milyen felbontású a kijelző, könnyen belátható, hogy gyakorlatilag nincs két egyforma böngésző a világon! És olyan finom részletekbe bele se mentem, mint például az, hogy böngészőbővítmények a verziószámukkal együtt kérdezhetőek le. Az eredmény valami ilyesmi:

Szemléletesebb, ha mutatom: az egyik legismertebb, browser fingerprinting oldal a https://panopticlick.eff.org/ ahol, miután elvégeztük az alaptesztet, kattintsunk a „Show full results for fingerprinting" feliratra és láss csodát, a webhely jobban ismeri a böngészőnket, mint mi magunk.

Erre felvetődhet a kérdés, hogy mi van akkor, ha valaki hordozható TOR böngészőt használ? A hordozható TOR böngészőben ugye tiltva van számos HTML5, JavaScript funkció, nem futtat fecsegő bővítményeket, de például a NoScriptet mindig, ezen kívül mindegyik ugyanazt a betűkészletet és user-agentet [oprendszer és böngésző típusát mutató változó] kamuzza be a szerver felé, ami annyit jelent, hogy a látogatóról félreérthetetlenül sütni fog, hogy TOR-on keresztül érkezett. A TOR-on keresztül érkező látogatókat pedig egyre több szolgáltatás egyszerűen szögre akasztja és tovább sem engedi.

A részletező táblázatban a „bits of identifying information" és a „one in x browsers have this value" sor értelmezése egyszerűsítve annyi, hogy az összes addig tesztelt böngésző közül az adott látogató böngészője mennyire egyedi. Annak az információértéke például, hogy a böngésző angol nyelvű, nem nagy, hiszen alighanem a világon a legtöbben angol nyelven telepítik a böngészőjüket. Annak viszont már eléggé nagy az információértéke egy külföldi oldal számára, ha például a böngésző nyelve magyar, mivel a világ összes böngészője közt relatív keveset telepítenek magyar nyelven. Azaz az egyediség megállapítása az információelméletben alkalmazott egyik alapmodellt alkalmazza, ami szerint az információ nem más, mint a bizonytalanság hiánya, minél kisebb bizonytalanságú valami, annál informatívabb. Másként szólva, minél többet tudunk valamiről, annál jobban alkalmazható azonosításra.

Senkit sem büntetnék a Shannon-Weaver-modellel, de ha valakit érdekel, a szócikk magyarul is egészen jól össze van rakva.

A Panopticlick-tesztben saját magunk jogosítottuk fel a webhelyet, hogy tudjon meg a böngészőnkről mindent, viszont tartsuk észben, hogy a LAN IP és DNS1, DNS2 megszerzését és más böngészősajátosságok lekérdezését és naplózását elvégezheti bármelyik webhely a tudtunk nélkül is!

Jó, jó, de a webszolgáltatások használhatóbbá tételén túl milyen további haszna van annak, hogy a böngészőnk gyakorlatilag a puszta létével ennyit elárul rólunk? Ennek tényleg csak a fantázia szabhat határt, de azért képzeljük el az alábbi eseteket.

Tételezzük fel, hogy szállodaszobát szeretnénk foglalni és a hotelfoglaló oldal látja, hogy egy Apple gépről netezünk, ráadásul céges bérelt vonalon keresztül, ebből egy hozzá kapcsolt algoritmus azt a következtetést vonhatja le, hogy sokkal magasabb árajánlatot dobjon fel, mintha egy öreg windowsos gépen próbálnánk foglalni szobát valamilyen olcsó netkapcsolaton keresztül. A dolog persze messzemenően etikátlan, de a törvény mindenesetre nem tiltja. Túlságosan paranoidnak tűnik? Abból már három évvel ezelőtt botrány volt, hogy egy webshop annak figyelembevételével eltérő árat mutatott más-más felhasználóknak ugyanannak a terméknek az adatlapjánál, hogy a felhasználó helyéhez közel mennyi hasonló profilú üzlet van, pedig egy egyszerű IP-alapú helymeghatározásról volt szó.

Második forgatókönyv: tételezzük fel, hogy valaki kamu Facebook-accountokat hoz létre azért, hogy valakit zaklasson. A Facebook naplózza a legfinomabb részleteket is és simán adódhat úgy, hogy az adott gépről már nem enged új regisztrációt, a meglévőeket pedig egyszerűen jegeli a zaklató valódi fiójával együtt. Ugyanezen az elven, mivel a browser fingerprint naplózva van, többféle webes felületen keresztül történő támadási kísérlet azonosítható, az első esetben a zaklató, a második esetben pedig a szkriptelős hülyegyerek nem gondolhat mindenre, biztos, hogy lebuktatja valamilyen árulkodó nyom, amit hagy maga után. Egy kellően nagy kapacitással rendelkező szervezet akár adatbázist is építhet az ilyen böngésző-ujjlenyomatokból.

A harmadik példa talán a legizgalmasabb. Amikor azonosítani kell egy spammert vagy scammert, elég, ha létrehozunk egy olyan kamu, fingerprintelő webhelyet, majd a címét elküldjük a nigériai főhercegnek mondjuk azzal a szöveggel, hogy oda írtuk fel a számára szükséges adatokat. Emberünk megnézi az oldalt, már meg is van a böngészője ujjlenyomata. A beépített szkriptünkön keresztül az illető nem csak, hogy a teljes böngésző ujjlenyomatát hagyja ott, hanem még az is látható lesz, hogy milyen böngészőbővítményeket és annak milyen verzióit használja. Ez a bűnüldözésben aranybánya - már amennyire a törvény engedi. Például ha ismert, hogy milyen bővítmények milyen verzióval futnak, egy böngésző motor vagy böngészőkiegészítő sérülékenységet kihasználva akár kémprogram is telepíthető az illető gépére, ahogy tette ezt minap az FBI is és nosza, fogtak is párezer pedofilt, na meg gyermekpornográfiában utazó jómadarat példásan rövid idő alatt.

A harmadik technika, amiről nem ejtettem szót eddig, hogy egy kellően ügyes szkript segítségével egy webhely azt is meg tudja állapítani, hogy ilyen-olyan közösségi szolgáltatásokba be vagyunk-e jelentkezve. Ehhez már hozzászokhattunk a social pluginek világában, amikor például nem igényel plusz belépést a kommentelés egy poszt alatt, mivel a plugin felismerte, hogy már bejelentkeztünk a Facebook/Disqus/Twitter-fiókunkkal. A még ügyesebb szkript viszont még annak a megállapítására is képes, hogy egy-egy webhely tud-e lájkoltatni oldalakat a nevünkben, a tudunk nélkül. A lájkvadász mechanizmusok működése végülis a clickjacking, azaz click hijacking, magyarosabban szólva klikk-eltérítés egy speciális esete.

Linus Robbins oldala is sokat el tud árulni rólunk és azt is jelzi, ha például a lájk-eltérítésre érzékeny a böngészőnk.

Ezt egyébként a

http://webkay.robinlinus.com/clickjacking/facebook.html

oldalon lehet ellenőrizni: kijön egy teljesen köznapinak tűnő oldal, amiben ha az ártalmatlannak tűnő folytatás gombra kattintasz, a tudtod nélkül lájkoltad is Linus Robbins oldalát, amit a Facebookon az Activity logban vonhatsz vissza.

A clickjacking ellen ugyan próbál védekezni a Facebook, a lényeg még mindig abban áll, hogy a lájk gombot el lehet rejteni egy, a webhelyen megjelenő átlátszatlan elem, például a „tovább" gomb alá.

Még néhány évvel ezelőtt egy Bestofallworlds-meghívóért egy netes csaló 500 dollárt csalt volna ki egy pénzes német nyugdíjastól és a pénzt persze, hogy Paypal-re kérte, mint később kiderült, nem is volt BOAW-meghívója. A burzsuj szenilis német nyugdíjas csak annyit kért, hogy már küldi is a pénzt, csak az illető kattintson egy linkre, azzal az indokkal, hogy megmutathassa a képeket a nemrég született unokákról. A hülye scammer kattintott, amivel a tudta nélkül lájkolt is egy előre erre a célra létrehozott csali FB-oldalt a saját, valódi Facebook-fiókjával [azt pedig egy FB-oldal adminja azonnal látja, hogy konkrétan ki lájkolta az oldalát és mikor], ami alapján kiderült, hogy nem holland üzletember, hanem egy csóró harmadikvilágbeli pöcs, aki ilyen lehúzásokból él. Ami pedig a történetben nem mellékes, hogy a burzsuj német nyugdíjas valójában én voltam xD

Azaz a netezők pontos azonosításához vagy netes csalások feltárásához nagyon sokszor semmi szükség rá, hogy valamilyen szépnevű hárombetűs szervezet tagjai legyünk, csak egy kis ész, na meg kriminalisztika.

Több szempontból nem javallt, hogy az emlegetett oldalak által ajánlott anonimizáló bővítményeket feltegyük ész nélkül, de abban már nem megyek bele, hogy miért.

Persze, tényfeltáró újságírók, ilyen-olyan aktivisták részéről gyakran felmerülő igény, hogy ne lehessenek azonosíthatók, észben kell tartani, hogy az anonimizálás - amellett, hogy 100%-os sosem lehet - külön tudomány. Ennek megfelelően ha kényes kutatómunkát végez valaki, az általános OPSEC gyakorlat mellett érdemes konzultálni olyannal, akinek az anonimizálási módszerek több éve a kutatási területéhez tartoznak.

# data[].attributes.attachment_link.title
A böngésződ az ujjlenyomatod - kriminalisztikai kitekintéssel - bardóczi ákos @post.r

# data[].attributes.attachment_link.description
Egyre többször merül fel a kérdés, hogy vajon a webhelyek mennyi információt tudhatnak rólunk, ezt hogyan oszthatják meg egymást közt, arról viszont nem nagyon esik szó, hogy bizonyos adatok és módszerek hogyan tesznek nem csak egyedileg gép szerint, hanem akár a gépet használó felhasználó, mi több, akár név szerint is azonosíthatóvá egy-egy személyt.

# data[].attributes.body
érdekesség fotózás

# data[].attributes.attachment_link.readable_text
1926. április 21-én született, 1952. február 6. óta Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának, valamint a nemzetközösségi királyságoknak az uralkodója, az anglikán egyház feje. A leghosszabb ideje trónon lévő brit (angol-skót) uralkodó. A legtovább hatalmon lévő uralkodók listáján jelenleg a 45. helyet foglalja el. A legtovább hatalmon lévő női uralkodó.

Fiát, Károly walesi herceget sokat heccelik azzal, hogy minden idők a trónra egyik legtöbbet várt trónörököse. Bár nem biztos, hogy ő ezt bánja.

Érdekesség, hogy Erzsébet királyné egyik ükanyja Rhédey Klaudia magyar grófnő volt

90 év egyetlen percben. Valószínűleg Erzsébet királynő az elmúlt évszázad egyik legtöbbet fotózott személyisége. Kisgyermekkorától a mai napig kísérték végig arcán az idő múlását, amit most egy percbe sűrítve nézhetünk meg!

Facebook Hozzászólások:

Hozzászólás

# data[].attributes.attachment_link.title
Egy 90 éves nő minden percét lefotózták - így idősödött meg Erzsébet királynő

# data[].attributes.attachment_link.description
1926. április 21-én született, 1952. február 6. óta Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának, valamint a nemzetközösségi királyságoknak az uralkodója, az anglikán egyház feje. A leghosszabb ideje trónon lévő brit (angol-skót) uralkodó. A legtovább hatalmon lévő uralkodók listáján jelenleg a 45. helyet foglalja el. A legtovább hatalmon lévő női uralkodó.

# data[].attributes.attachment_link.title
A számítástechnika története - ppt letölteni

# data[].attributes.attachment_link.description
Számolást segítő eszközök maja kipu Rovásfa a Hortobágyról A legeltető állattartásban a gazda és a pásztor elszámolása még a XIX. század végén is rovásfával történt: