# data[].attributes.body
Lluís XVI va nèixer a Versalles el 23 d'agost de 1754 a París, i va morir el 21 de gener de 1793, va ser rei de França i de Navarra des de 1774 fins a 1792, copríncep d'Andorra (1774-92) i duc de Berry (1754-74). Suspès i arrestat durant la insurrecció del 10 d'agost, va ser jutjat per la Convenció Nacional, considerat culpable de traïció i guillotinat el 21 de gener de 1793.

# data[].attributes.body
Maria Antonieta d'Àustria va nèixer a Viena el 2 de novembre de 1755 a París i va morir el 16 d'octubre de 1793 fou reina de França i muller de Lluís XVI de França. Pertanyent a la dinastia dels Habsburg, fou arxiduquessa d'Àustria, i princesa d'Hongria i de Bohèmia amb el doble tractament d'altesa reial i imperial.
El regnat de Lluís XVI i Maria Antonieta va començar l'any 1774 després de la mort de Lluís XV, i va acabar el
13 d'agost de 1792, va ser detinguda i empresonada juntament amb Lluís XVI, els seus fills i la seva cunyada Elisabet a la Torre del Temple. El 13 d'octubre de 1793 Maria Antonieta va ser jutjada a La Conciergerie pel tribunal revolucionari. Va ser condemnada a mort acusada de conspirar contra França, d'arruïnar al país amb els seus capricis, i fins i tot d'haver mantingut una relació incestuosa amb el seu fill Lluís Carles. Va morir executada a la guillotina el dia 16 d'octubre de 1793 davant d'una multitud congregada a la Plaça de la Concorde.

# data[].attributes.body
Olympe de Gouges va nèixer a Montalban el 7 de maig del 1748 a París el 3 de novembre del 1793 i va ser una escriptora occitana, activista política, feminista i abolicionista. Va escriure l'any 1791 la Declaració dels Drets de la Dona i de la Ciutadana. Seguint la línia de Montesquieu, va defensar la separació de poders sense contradir-se amb el fet que, el 1793, iniciés la defensa de Lluís XVI i s'oposés a Robespierre i Marat. Per les seves idees polítiques va ser guillotinada el 3 de novembre del 1793, acusada de ser l'autora d'un cartell girondí.

# data[].attributes.body
Anne-Josèphe Théroigne de Méricourt va nèixer a Anne Josèphe Terwagne a Marcourt al principat de Lieja el 13 d'agost del 1762 es va trobar morta a París el 8 de juny de 1817 i va ser una política i feminista avant la lettre que va tenir un paper important en la Revolució francesa. És coneguda com la primera amazona de la llibertat
El 13 de maig del 1793 a l'Assemblea Constituent va ser acusada de donar suport a Jacques Pierre Brissot, líder dels girondins, en conseqüència les dones jacobines la van despullar i la va ensenyar públicament durant hores. Gràcies a la intervenció del líder jacobí Jean-Paul Marat no va morir en aquest acte de reprovació.

# data[].attributes.body
Eren els partisans de les esquerres revolucionàries en 1789, membres de les classes socials baixes; típicament eren els que feien tasques manuals com a artesans, obrers i camperols. Van constituir la major part de l'exèrcit revolucionari durant l'inici de la Revolució francesa.

Els dirigia François Hanriot
El 4 de setembre, els Sans-culottes van envair novament la Convenció. Exigien mesures més dures contra l'augment dels preus i la creació d'un sistema de terror per eradicar la contrarevolució. Els Sans-culottes es van interessar particularment en l'exèrcit revolucionari.

# data[].attributes.body
Maximilien-François-Marie-Isidore de Robespierre el 6 de maig de 1758   París i va ser un polític francès durant la Revolució.
Entre 1793 i 1794, el Comitè de Salvació Pública va liderar el denominat «Regne de el Terror», durant el qual va governar França de forma autocràtica, sumint a el país en un període de persecucions polítiques.

# data[].attributes.body
El Jurament el Joc de Pilota va ser un compromís d'unió presentat el 20 de juny de 1789 entre els 577 diputats de l'tercer estat per no separar-se fins a dotar a França d'una Constitució, plantant cara a les pressions del rei de França Lluís XVI.
Malgrat la manca de valor jurídic d'aquest jurament, el seu impacte simbòlic va ser molt fort. Tradicionalment, cada braç era igual a un vot. Hi havia, doncs, dos vots per als privilegiats, i un per als no privilegiats que representaven en aquell temps un 95% de la població francesa. El tercer estat i els diputats reformistes de la noblesa i del clergat reclamen el vot individual per cada diputat. Si cada diputat disposava d'un vot, tot era possible.

# data[].attributes.body
La presa de la Bastilla és un esdeveniment de la Revolució Francesa que va tenir lloc el 14 de juliol de 1789.
La rendició de la Bastilla, símbol del despotisme, va fer l'efecte d'un sisme, a França com a Europa, fins a la llunyana Rússia imperial. És la Fortalesa del secret, i lloc sense justícia, la Bastilla va ser la primera fita de la Revolució. El 14 de juliol de 1789, dia en què la Bastilla es presa per assalt pels Parisencs és, per tradició, considerat com l'inici de la fi de l'Antic Règim i el començament de la Revolució Francesa.

# data[].attributes.body
La Fugida a Varennes, esdevinguda durant la nit del 20 al 21 de juny de 1791 fou un episodi de la Revolució Francesa en què Lluís XVI i la família reial intentaren fugir, disfressats d'aristòcrates russos. El seu propòsit era arribar al poble fortificat de Montmédy al nord-est de França, un baluard monàrquic des del qual el rei esperava dirigir una contrarevolució; tanmateix, en arribar a Varennes, Lluís XVI i la seva família foren reconeguts, arrestats i obligats a tornar cap a París. D'ençà dels fets de Varennes, l'hostilitat popular contra la Monarquia i contra les persones de Lluís XVI i de Maria Antonieta va anar creixent cada vegada més.

Quan la família reial va tornar custodiada a París, les masses revolucionàries van rebre el carruatge amb un silenci hostil. Lluís XVI i la seva família foren posats sota arrest domiciliari a les Teuleries. A partir d'aleshores, va créixer el sentiment republicà a França, ja que el rei havia perdut tota credibilitat com a monarca constitucional.

# data[].attributes.body
Lluís XVI va ser rei de França i de Navarra des de 1774 fins a 1792, copríncep d'Andorra i duc de Berry (1754-74). Suspès i arrestat durant la insurrecció del 10 d'agost, va ser jutjat per la Convenció Nacional, considerat culpable de traïció i guillotinat el 21 de gener de 1793. Estimat pel poble durant els seus primers anys de regnat, la seva indecisió i conservadorisme va portar la gent a rebutjar-lo i acusar-lo de la tirania de l'Antic Règim. Després que fos destronat, la Convenció Nacional li va assignar el cognom Capet en referència a Hug Capet, a qui es considerava avantpassat dels reis de França, i va passar a ser anomenat "Lluís Capet" en un intent de banalitzar el seu estatus de rei.

# data[].attributes.body
El Terror va ser un període de canvis centrats en l'auge de la Revolució francesa, que va durar des de setembre de 1793 a la primavera de 1794, i que ha generat nombrosos debats. Segons alguns historiadors, "El Terror" estava «caracteritzat per la brutal repressió per part dels revolucionaris mitjançant el recurs a l'terrorisme d'Estat». Aquest període va transcórrer sota l'ègida de el Comitè de Salvació Pública, òrgan executiu creat a l'abril de 1793 per donar suport i reforçar l'acció de el Comitè de Seguretat General que existia des de 1789. Habitualment el terme es generalitza per dues etapes: el "Terror Rojo", en què van ser els jacobins els seus instigadors i executors, i l'anomenat "Terror Blanc", desenvolupat en 1795 durant la Reacció termidoriana i el 1815 pels monàrquics després dels Cent Dies i la caiguda de Napoleó I.

# data[].attributes.body
a Reacció Termidoriana o Convenció Termidoriana, en francès:Convention thermidorienne, va ser el producte d'un cop d'estat dins la Revolució francesa. Va anar dirigida contra els Jacobins els quals havien dominat el Comitè de Salvació Pública. Va ser impulsada per la votació de la Convenció Nacional per executar Maximilien Robespierre, Louis Antoine de Saint-Just, i d'altres líders membres del govern revolucionari. Va ser la fi de la fase més radical de la Revolució francesa. El nom de Termidoriana es refereix a la data del 9 de Termidor de l'any II 27 de juliol de 1794, que és la data d'acord amb el Calendari Republicà Francès quan Robespierre i altres revolucionaris radicals van ser atacats d'acord amb la resolució presa per la Convenció Nacional. La reacció termidoriana també es refereix al període que hi va haver fins que la Convenció Nacional va ser reemplaçada pel Directori. Figures prominents de la Reacció Termidoriana inclouen Paul Barras, Jean-Lambert Tallien i Joseph Fouché.