# data[].attributes.headline
לביבות תירס 

# data[].attributes.body
לביבות תירס וגבינות

מצרכים:

3 כוסות גרגירי תירס טרי (בלי בישול מוקדם) (אפשר טרי או מקופסא ואפשר גם מופשר משקית)

כוס קמח לבן תופח (או קמח לבן רגיל עם כפית אבקת אפיה)

2 ביצים

כפית אבקת אפייה

1/4 כוס בצל ירוק קצוץ דק

1/4 כוס ירק קצוץ (פיטרוזליה / כוסברה)

כוס גבינת מוצרלה מגורדת

חצי כוס גבינת קשקשבל מגורדת

מלח / פלפל שחור

# data[].attributes.body
מילים: אברהם ברוידס
לחן: עמנואל עמירן (פוגצ'וב)
(לשמיעת השיר באתר זמרשת)

הָעֶרֶב בַּבַּיִת, נֵר חַג מְלַבְלֵב
לְזֵכֶר הַפֶּלֶא בְּיֶרַח כִּסְלֵו.
הַנֵּר הַדּוֹלֵק, בּוֹ רֶמֶז וָאוֹת
לִימֵי גְּבוּרָה, נִסִּים וּתְשׁוּעוֹת.

רְאוּ וְהַבִּיטוּ בָּנוֹת וּבָנִים:
הַנֵּר מִתְלַקֵּחַ בְּאֶלֶף גְּוָנִים.
הוּא נֵר יִשְׂרָאֵל הֶעָתִיק, הֶחָדָשׁ
מִדּוֹר אֱלֵי דּוֹר אוֹרוֹ יִתְחַדַּשׁ.

# data[].attributes.headline
נס גדול היה פה / נתן אלתרמן

# data[].attributes.subject
נס גדול היה פה / נתן אלתרמן

# data[].attributes.body
זה היה בחנוכה
הילדים שכבו לישון,
הכיתה הייתה ריקה.
רק הבהב עוד נר ראשון.
שקט, חושך, אין אדם –
כלי הבית לבדם
רעדו כולם ביחד...
קצת מקור וקצת מפחד,
כל אחד חשב לו: מה?
מה הרוח נהמה?
למה הרצפה חורקת?
מי זוחל אלי מנגד?
מי צפצף? זה לא צרצר!
הצפצוף כל כך מוזר!
אויה, משהו איום
פה יקרה עד אור היום.

השולחן פחד כהוגן,
הכסא לחש: "הצילו"!
מטאטא בלה מזוקן ...
כבר פחד לפחוד אפילו
ובין אלה – הכלבלב
עוד מעט והתעלף.

עד אשר הגיע קץ –
השעון לבו אימץ
וקרא בקול ברזל:
מה זה פה, לעזאזל!?
– זה רועד וזה מתוח
– ולזה יש מצב רוח
מי אתם? כלים כבודים
או סחבות וסמרטוטים!?

ויתעוררו כולם
ויריעו בקול רם:
"שתוק טיפש, אמרת שטות
בעצמך אתה סמרטוט!
ראה, לא פחדנים אנחנו,
ולשמוח לא שכחנו
נסדר משחק עליז
דוקא, דוקא, להרגיז !"

אז אמר המטאטא
– נערוך לו חגיגה
ונראה לו לשוטה
את משחק החנוכה!

אנוכי זקני נאה,
מטאטא אני!… על כן
ברשותכם, היה אהיה
מתתיהו הזקן.

ואתה, הפרימוס  דע
יהודה תהיה אתה!
קום וצא למלחמה
בשלהבתיה חמה!

ואתם הצברים,
עציציי הגיבורים,
רק אתכם בחר לבי
לאחי המכבי.
חדדו את הקוצים,
כי לקרב אנו יוצאים!

גם אתה, משפך בכיין,
תפקידך, הוא מצויין
שב ושפוך דמעות כמים
על חורבן ירושלים!

כך הוסיף המטאטא
את התפקידים לתת,
אך סוף סוף הגיע עד
היוונים… ופה עמד!

אף אחד אינו חוטף,
כל אחד רוצח לבכות...
כי כולם יודעים היטב –
היוונים קיבלו מכות...

עד שבין הכסאות
באה החלטה כזאת;
אנו גיבורים כפליים,
לנו יש ארבע רגליים,
האנחנו ניבהל
מצבאות בני ישראל?
שמאל ימין, ימין ושמאל
להרביץ ולא לחמול!

אז נשאו הקומקומים
אפיהם העקומים:
והכסאות הריעו
הי הידד! פילים הגיעו!
מעכשיו איש לא יכנו,
עד עולם יחי מלכנו...!

מי המלך,
מי?
דממה!
על כולם נפלה אימה
וכולם ראשם הניעו:
– אנטיוכוס ! לא אני הוא

המשחק כמעט הופר
כי בלי מלך רע ומר!
אך הפיל פתאום נתקל
בכלבלב בקצה החדר,
הרימו אל על חיש קל
וקרא: הכול בסדר!

הכלבלב בכה, יילל,
גם ניסה לשרוט, לנשוך,
אך מאומה לא הועיל
– שתוק פחדן! עלה ומלוך!
התרגז עליו הפיל
אם לברוח תנסה
יקשרוך לכסא!

כאשר הוכן הכול
יהודה קרא בקול :
אנטיוכוס היזהר!
זעמי כאש בוער
אם תוסיף עוד להציק
לעירי לירושלים
את נבלת גופך אציג
לחיה ולעוף שמים.

אז בכה הכלב: אמא,
מה עשיתי לו לפרימוס?
רק כלבלב קטן אני
ולא מלך יווני!

הכלבלב בכה לשווא
כי פתאום התחיל הקרב
ובן רגע התהפך
הכסא על המולךְ

כל הבית התמלא
מן היסוד עד הטפחות
קול שמחה וקול ילל
קול רינה וגניחות!

יהודה חרבו מוריד
וגוזר כשד משחת.
מתעופפת הבלורית
ולוהטת ורותחת...

גם המטאטא מרעים:
בני אתה גיבור אמיץ!
בואו, בואו, בחורים,
על המלך להרביץ!
ככה, ככה, הבו רווח,
הפילים פרצו לטבח,
עורו, עורו, מי יפיל
מי יכריע את הפיל?

ותקום ערבוביה,
מין בלבול שכזה,
ראש בראש, יד ביד
וחזה מול חזה!

רק אחד – הסביבון
הסתובב כה וכה,
ובחן כנבון
מחנה וכוחו...
וחש הפיקח:
מי הלילה ינצח?
אחכה נא עד הסוף,
אז אדע לבחור בטוב !

אך הנה, מחנה
היוונים נס לאחור...
יהודה קרא: הידד,
חופש לנו, אור ודרור!

אז עמד הסביבון,
התפרקד על גבו
וקרא: נצחון!
נס גדול היה פה!

# data[].attributes.headline
אולה. קישוט לקראת הח

# data[].attributes.body
אולה. קישוט לקראת החגים

# data[].attributes.headline
חלון ירושלמי

# data[].attributes.subject
חלון ירושלמי