# data[].attributes.body
https://padlet.com/5tzsuk5tj1/gqxfcukll4alsv8d

# data[].attributes.body
Jesus fødsel. Jesus bliver født af Jomfru Maria, han fik sine disciple, de mente det var en del af Guds plan at Jesus skulle korsfæstes, og genopstå fra døde. Derfor begyndte de at brede budskabet om den genopstået kristus.

# data[].attributes.body
Roms biskop, Innocens 1., overtager ledelsen af den romerske kirke. Han kaldes "den første pave".

# data[].attributes.body
Efterhånden som kirken voksede, blev det nødvendigt med en stærkere ledelse. Det skyldtes dels stridighederne om den kristne lære, dels at kristendom blev statsreligion i Romerriget.

Det blev biskoppen i Rom, der omkring år 400 fik til opgave at organisere og lede kirken. Han fik titlen pave. Paven kunne træffe afgørelser om alt, der handlede om troen og kirken. Der fandtes ingen højere magt, som kunne ændre pavens afgørelser. Det gav ham en enorm magt.

# data[].attributes.body
Der begyndte at komme kirkemøder, hvor man begyndte at skrive ned i Biblen, for at man var enige hvad der skulle være med i Kristendom.

# data[].attributes.attachment_caption
Hvor udbredt kristendommen var i år 600.

# data[].attributes.body
Kristendommen spredte sig hurtigt, både ved hjælp af Jesus' disciple, diakoner, præster og biskopper, der gik ikke lang tid før der også var kristne kirker.

# data[].attributes.body
Efter der blev lavet trosbekendelsen blev der også lavet inkvisitionen som var en pavelig domstol, der stod for at dømme og henrette folk, hvis holdninger til den kristne tro afveg fra kirkens.

# data[].attributes.body
Mange kristne ønskede at leve et mere enkelt liv, hvor man kunne fordybe sig i bøn og tanker om kristendommen og derved føle sig tættere på Gud. De blev munke eller nonner og boede i klostre. Ordet betyder indelukke. Her skulle de leve i total lydighed, fattigdom og afholdenhed. De brugte ikke kun deres tid på bøn, men tog sig også af de syge og de fattige. På den måde fulgte de Jesus' bud om næstekærlighed.

# data[].attributes.body
I 1309 flyttede paven fra Rom og bosatte sig i byen Avignon i Frankrig. Paven var selv født i Frankrig og ville gerne stå på god fod med den franske konge

# data[].attributes.body
Det var kirken i Rom ikke tilfreds med, og i 1378 blev der valgt en pave, der skulle sidde i Rom. Men Avignon holdt fast på deres pave, så nu var der to paver på samme tid. Man kalder det for Det Store Skisma, og det delte Europa op i to dele, der havde hver deres pave.

# data[].attributes.body
Også i trosspørgsmål opstod der store interne uenigheder. Paven og kirkens ledere mente, at man skulle gøre sig fortjent til Guds tilgivelse ved gode gerninger. Man kunne fx købe afladsbreve, hvor pengene gik til kirken. Men det vakte i den grad munken Martin Luthers vrede. Han mente, at det alene var troen på Guds ord, der var afgørende.

Luther slog derfor 95 teser op på slotskirken i Wittenberg i Tyskland i 1517. Teserne var emner, som han ønskede at diskutere med kirkens ledere. Dermed lagde han sig ud med hele den kirkelige ledelse, og kritikken blev ikke vel modtaget.

# data[].attributes.body
Efter flere bitre diskussioner frem og tilbage udstødte den katolske kirke Luther, og en ny kirkeretning opstod. Den blev kaldt evangelisk-luthersk efter Luther og hans tolkning af de bibelske skrifter.

I Danmark blev reformationen gennemført i 1536 efter mange års uro og borgerkrig, og Luthers lære blev gældende i Danmark.

# data[].attributes.body
Enevælden blev indført i 1660 i Danmark. Det betød, at statens greb om kirken og dens virke blev endnu tydeligere. Den danske lutherske kirke støttede kongen. Kongen var den øverste i samfundet, indsat ved Guds nåde og derfor Guds stedfortræder på jorden. Kirken havde nok forventet en vis selvstændighed som tak for denne støtte, men der tog den fejl. Kongen bestemte også over, hvem der blev udnævnt til de kirkelige embeder.

# data[].attributes.body
I 1600-tallet var kirken i Danmark stærkt påvirket af ortodoksien. I denne tid værnede man strengt om den rette lære, som var udtrykt i Luthers forståelse af kristendommen. Dette ses i et værk af professor Jesper Brochmand, der forklarede troslæren ned i mindste detalje, så den rette lære fra de lutherske bekendelsesskrifter blev sat i system. Man holdt sig klart til sandheden, som den kommer til udtryk i Bibelen, og var ikke interesseret i følelser.