# data[].attributes.headline
Lavet af : Magnus Toft Jacobsen, Mikkel Lomholt, Victor Ravn og Mikkel Lindstrøm Pedersen. 

# data[].attributes.subject
Lavet af : Magnus Toft Jacobsen, Mikkel Lomholt, Victor Ravn og Mikkel Lindstrøm Pedersen. 

# data[].attributes.headline
1800 - tallet , fra enevælde til folkestyre

# data[].attributes.subject
1800 - tallet , fra enevælde til folkestyre

# data[].attributes.body
De provisoriske (foreløbige) finanslove fra 1877 og 1885 var kulminationerne på besværlige forhandlinger om finanslovene mellem Folketinget og Landstinget. I begge tilfælde opløste regeringen Rigsdagen og udstedte en provisorisk finanslov. Ét af de helt store knudepunkter var i begge tilfælde, hvor store forsvarsbevillingerne skulle være.

# data[].attributes.body
J.B.S. Estrup blev som 21-årig godsejer, og allerede som 29-årig blev han valgt ind i Folketinget. Dermed var grundstenen lagt til den længstregerende statsminister i Danmarks historie. Estrup var dog en erklæret modstander af parlamentarisme og regerede i lange perioder uden opbakning fra et flertal af de folkevalgte politikere.

# data[].attributes.body
Novemberforfatningen af 18. november 1863 var en fælles grundlov for kongeriget Danmark og hertugdømmet Slesvig. Denne grundlov bestod ikke ret længe, men var vigtig, fordi den var med til at udløse krigen i 1864. Dette skyldtes, at Novemberforfatningen knyttede det delvist tyske hertugdømme Slesvig tæt til kongeriget Danmark med en fælles forfatning, der ikke omfattede det helt tyske hertugdømme Holsten, hvor den danske konge også var hertug.

# data[].attributes.body
Grundloven er en række love som er fundamentet til alle andre love

# data[].attributes.body
Skete i 1855

# data[].attributes.body
Christian 8. (som prins kaldt Christian Frederik) var søn af arveprins Frederik, en halvbror til Christian 7. Da Frederik 6. ikke efterlod sig sønner var arveprinsens søn, Christian Frederik, ifølge kongeloven arving til tronen, som han besteg i 1839 som Christian 8. Han var Danmarks sidste enevældige konge, og hans regeringstid blev præget af problemerne med helstaten og af diskussionerne om en fri forfatning.

# data[].attributes.body
Det havde den enevældige Frederik d. 6., der i modsætning til de fleste af sine forgængere på tronen foretrak at styre personligt. Han ville, som hans svigerfar fortælles at have sagt, være enevolds. Selvfølgelig forudsatte Frederiks styre støtte og accept fra magtfulde dele af befolkningen. Såvel godsejerne som de rige borgere i byerne støttede enevælden, og det samme gjorde bondebefolkningen, for hvem Frederik d. 6. var den, der havde gennemført de landboreformer, der frigjorde bonden fra herremandens undertrykkelse. Magt havde imidlertid kun majestæten og hans ministre.

# data[].attributes.body
Med systemskiftet i 1901 indførtes parlamentarismen, dvs. at regeringen skulle repræsentere Folketingets flertal. Antallet af politiske partier øgedes, og staten opbyggede et socialt system, der tog sig af de svage grupper i samfundet.

# data[].attributes.body
Den franske revolution er betegnelsen for en periode med politiske omvæltninger, som fandt sted i Frankrig 1789-1799, og som medførte enevældens fald og borgerskabets første store politiske fremstød

# data[].attributes.body
Erklæringen byggede således på idéen om folkesuverænitet – at den politiske magt i en stat i sidste ende må bygge på folkets samtykke. Den indeholder også nogle grundbegreber vedrørende menneskerettigheder. De blev få år senere udfoldet i den franske menneskerettighedserklæring.

# data[].attributes.body
Den 1. slesvigske krig er også kendt som treårskrigen, som varede fra 1848-1850, og krigen var en borgerkrig.