# data[].attributes.headline
"… Нам говорят, что музыкой Орфей     Деревья, скалы, реки чаровал.                              Все, что бесчувственно, сурово, бурно, -          Всегда, на миг хоть, музыка смягчает…"

# data[].attributes.subject
"… Нам говорят, что музыкой Орфей     Деревья, скалы, реки чаровал.                              Все, что бесчувственно, сурово, бурно, -          Всегда, на миг хоть, музыка смягчает…"

# data[].attributes.body
(У. Шекспир, "Венецианский купец")

# data[].attributes.headline
Його називали пророком минулого, він завоював собі славу Орфея XX століття. Далекий міфічний Орфея був зрозумілим Рільке, і ми, люди XXI століття, близько до серця беремо біль і радість міфічних персонажів, бо це — сама вічність.

# data[].attributes.subject
Його називали пророком минулого, він завоював собі славу Орфея XX століття. Далекий міфічний Орфея був зрозумілим Рільке, і ми, люди XXI століття, близько до серця беремо біль і радість міфічних персонажів, бо це — сама вічність.

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Ольга Онищенко

# data[].attributes.attachment_link.title
Орфей ХХ століття

# data[].attributes.headline
Народився колись у двох безсмертних богів, річкового бога Еагра і прекрасної музи Калліопи, хлопчик. Зраділа мати і подарувала йому найкраще, що могла - чудової краси голос. 

# data[].attributes.subject
Народився колись у двох безсмертних богів, річкового бога Еагра і прекрасної музи Калліопи, хлопчик. Зраділа мати і подарувала йому найкраще, що могла - чудової краси голос. 

# data[].attributes.headline
 Коли хлопчик, якого назвали Орфеєм, підріс, віддали його в навчання до самого Аполлона, бога сонячного світла, музики і поезії. 

# data[].attributes.subject
 Коли хлопчик, якого назвали Орфеєм, підріс, віддали його в навчання до самого Аполлона, бога сонячного світла, музики і поезії. 

# data[].attributes.body
Аполлон подарував Орфею ліру, яку виготовив вісник олімпійських богів Гермес і віддав її Аполлону в якості компенсації за вкрадених у останнього корів.

# data[].attributes.headline
У світі існують казки - придумані чарівні історії зі щасливим кінцем і є міфи - перекази, народжені самим життям, невигадані історії, що передаються з покоління в покоління і обростають неймовірними чудесами.

# data[].attributes.subject
У світі існують казки - придумані чарівні історії зі щасливим кінцем і є міфи - перекази, народжені самим життям, невигадані історії, що передаються з покоління в покоління і обростають неймовірними чудесами.

# data[].attributes.body
Міф про Орфея і Еврідіку найкраще ілюструє глибину, якої може досягати любов чоловіка до жінки.

# data[].attributes.attachment_link.title
орфей у аїда

# data[].attributes.headline
Навчив Аполлон Орфея всім мистецтвам. Коли Орфей грав на лірі або співав, люди кидали справи і слухали, затамувавши подих. І не тільки люди! 

# data[].attributes.subject
Навчив Аполлон Орфея всім мистецтвам. Коли Орфей грав на лірі або співав, люди кидали справи і слухали, затамувавши подих. І не тільки люди! 

# data[].attributes.body
Хижий яструб припиняв переслідувати голубку, вовк давав спокій лані, гілки дерев схилялися до співаючого Орфея, навіть каміння намагалося підкотитися до нього ближче, річки ж зупиняли свою течію і слухали співака, намагаючись не пропустити жодного звуку. Всіх підкорювала чарівна сила його мистецтва.

# data[].attributes.headline
Орфей – це любов, сильніша за смерть. Орфей – це поезія, яка животворить. 

# data[].attributes.subject
Орфей – це любов, сильніша за смерть. Орфей – це поезія, яка животворить. 

# data[].attributes.body
Одного разу він зустрів чудову Еврідіку, і любов заволоділа його серцем. Вони одружилися, але щастя їх було недовгим. Під час прогулянки в лісі Евридіку вкусила змія. Юнак не встиг допомогти своїй коханій. Йому залишалося лише спостерігати, як смерть забирає її на своїх крилах у царство мертвих

# data[].attributes.headline
Життя без Еврідіки не мало для Орфея сенсу. Він закинув музику і спів, віддавши своє серце на розтерзання болю. Час минав, але біль не вщухав. І тоді він вирушив у царство мертвих, щоб умовити Аїда відпустити Еврідіку. 

# data[].attributes.subject
Життя без Еврідіки не мало для Орфея сенсу. Він закинув музику і спів, віддавши своє серце на розтерзання болю. Час минав, але біль не вщухав. І тоді він вирушив у царство мертвих, щоб умовити Аїда відпустити Еврідіку. 

# data[].attributes.body
Вийшовши на берег Стіксу, Орфей став чекати Харона, перевізників померлих душ. Нарешті він побачив човен. Орфей поспішив зайняти в ньому місце, але перевізник не пустив його. Живим не місце в царстві Аїда! І тоді Орфей взяв в руки ліру і заспівав. Його голос був сповнений туги настільки, що води Стіксу затихли, а Харон перейнявся болем музиканта і взяв його з собою.

# data[].attributes.attachment_link.title
орфей и харон

# data[].attributes.headline
Подальший шлях юнака був сповнений крижаного жаху і зустрічей з чудовиськами. Але він все подолав і з піснею підійшов до бога Аїда. Вклонившись йому, Орфей заспівав про свою нещасливу любов і розтопив серця богів своїм талантом. Аїд був настільки зачарований музикою юнака, що вирішив виконати будь-яке його бажання. Орфей бажав тільки одного - щоб Еврідіка знову стала живою.

# data[].attributes.subject
Подальший шлях юнака був сповнений крижаного жаху і зустрічей з чудовиськами. Але він все подолав і з піснею підійшов до бога Аїда. Вклонившись йому, Орфей заспівав про свою нещасливу любов і розтопив серця богів своїм талантом. Аїд був настільки зачарований музикою юнака, що вирішив виконати будь-яке його бажання. Орфей бажав тільки одного - щоб Еврідіка знову стала живою.

# data[].attributes.headline
Аїд вирішив виконати обіцянку, але з однією умовою: зустрітися закохані могли тільки тоді, коли опиняться серед живих людей. До цього моменту Еврідіка буде тінню слідувати за чоловіком, який ні в якому разі не повинен озиратися назад. В іншому випадку дівчина назавжди залишиться в царстві Аїда.

# data[].attributes.subject
Аїд вирішив виконати обіцянку, але з однією умовою: зустрітися закохані могли тільки тоді, коли опиняться серед живих людей. До цього моменту Еврідіка буде тінню слідувати за чоловіком, який ні в якому разі не повинен озиратися назад. В іншому випадку дівчина назавжди залишиться в царстві Аїда.

# data[].attributes.headline
Слышу, слышу шаг твой нежный,Шаг твой слышу за собой.Мы идем тропой мятежной,К жизни мертвенной тропой.                                  (В. Брюсов "Орфей и Євридика" 1903-1904 гг.)

# data[].attributes.subject
Слышу, слышу шаг твой нежный,Шаг твой слышу за собой.Мы идем тропой мятежной,К жизни мертвенной тропой.                                  (В. Брюсов "Орфей и Євридика" 1903-1904 гг.)

# data[].attributes.body
І ось Орфей вже подолав царство мертвих, переправився через Стікс - до світу живих залишилося зовсім невелика відстань. В останній момент він вирішив озирнутися і упевнитися, що тінь Еврідіки дійсно слідує за ним. Варто було йому простягнути до неї руку, як дівчина зникла.

# data[].attributes.attachment_link.title
евридіка щезає

# data[].attributes.headline
Збожеволівши від горя, Орфей вирішив знову просити Аїда повернути кохану. Але скільки б він не стояв на березі Стіксу, Харон так і не приплив. Довелося юнакові повертатися в світ живих одному. З того часу  все його життя було наповнене тугою за Еврідікою. Він ходив по світу і складав пісні, оповідаючи про свою прекрасну дружину і трагічну любов.

# data[].attributes.subject
Збожеволівши від горя, Орфей вирішив знову просити Аїда повернути кохану. Але скільки б він не стояв на березі Стіксу, Харон так і не приплив. Довелося юнакові повертатися в світ живих одному. З того часу  все його життя було наповнене тугою за Еврідікою. Він ходив по світу і складав пісні, оповідаючи про свою прекрасну дружину і трагічну любов.

# data[].attributes.headline
Літературно-музична композиція "Орфей та Еврідіка"

# data[].attributes.subject
Літературно-музична композиція "Орфей та Еврідіка"

# data[].attributes.body
Оксана Єфіменко

# data[].attributes.attachment_link.title
Благодать которая обогащает.Оксана Ефименко

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Кинокомпания Бетон

# data[].attributes.attachment_link.title
Орфей и Эвридика (Снято 11-м классом)

# data[].attributes.headline
"Орфей — це сила мистецтва, що сприяє перетворенню хаосу в космос — світ причинності й гармонії, форм і образів, справжній "людський світ", — писав про цикл поезій Рільке Д. Наливайко.

# data[].attributes.subject
"Орфей — це сила мистецтва, що сприяє перетворенню хаосу в космос — світ причинності й гармонії, форм і образів, справжній "людський світ", — писав про цикл поезій Рільке Д. Наливайко.

# data[].attributes.body
Образ Орфея завжди приваблював австрійського поета. З юних років Рільке захоплювався «Метаморфозами» Овідія, в яких переповідалися яскраві історії з життя легендарного співця.

Для Рільке легенда про Орфея — символ спроби врятувати світ красою. Він бачив у мистецтві єдиний порятунок з безвиході суєтного й шаленого буденного життя, де люди ненавидять одне одного. Образ Орфея — це ще й подолання відчуженості людини.

# data[].attributes.attachment_link.title
Р.М. Рільке "Орфей, Еврідіка, Гермес"

# data[].attributes.body
ЛІТЕРАТУРНИЙ РІД: лірика

# data[].attributes.headline
Крістоф Глюк, з опери "Орфей і Еврідіка" (1762 рік)

# data[].attributes.subject
Крістоф Глюк, з опери "Орфей і Еврідіка" (1762 рік)

# data[].attributes.body
Мелодія життя і кохання

# data[].attributes.attachment_link.authors[].name
Константин Напольников

# data[].attributes.attachment_link.title
Christof Willibald Gluk - "Орфей и Эвридика" (Флейта)

# data[].attributes.headline
«Орфей і Еврідіка» - перша радянська рок-опера. Написана в 1975 році композитором Олександром Журбіним і драматургом Юрієм Дімітріним, поставлена ​​ансамблем «Співаючі гітари» в оперній студії при Ленінградській консерваторії.

# data[].attributes.subject
«Орфей і Еврідіка» - перша радянська рок-опера. Написана в 1975 році композитором Олександром Журбіним і драматургом Юрієм Дімітріним, поставлена ​​ансамблем «Співаючі гітари» в оперній студії при Ленінградській консерваторії.

# data[].attributes.body
Оскільки термін «рок» викликав негативні емоції у керівництва Міністерства культури СРСР, постановка була названа «зонг-оперою» (від нім. Der Song - «естрадна пісенька»).
У 2003 році опера увійшла в книгу рекордів Гіннесса як мюзикл, максимальну кількість разів зіграний одним колективом (на момент реєстрації рекорду спектакль виконувався 2350-й раз).

# data[].attributes.attachment_link.title
Поющие гитары  Орфей и Эвридика, рок опера 1975 (vinyl record)

# data[].attributes.headline
Унікальна зйомка «Орфея і Еврідіки» в стилі бароко.

# data[].attributes.subject
Унікальна зйомка «Орфея і Еврідіки» в стилі бароко.

# data[].attributes.attachment_link.title
Орфей и Эвридика

# data[].attributes.headline
Orphée et Eurydice - 'J'ai perdu mon Eurydice

# data[].attributes.subject
Orphée et Eurydice - 'J'ai perdu mon Eurydice

# data[].attributes.body
(Juan Diego Flórez, The Royal Opera)

# data[].attributes.attachment_link.title
Orphée et Eurydice - 'J'ai perdu mon Eurydice' (Juan Diego Flórez, The Royal Opera)

# data[].attributes.headline
Noize MC — Хипхопера «Орфей & Эвридика» (полная аудиоверсия)

# data[].attributes.subject
Noize MC — Хипхопера «Орфей & Эвридика» (полная аудиоверсия)

# data[].attributes.attachment_link.title
Noize MC — Хипхопера «Орфей & Эвридика» (полная аудиоверсия)

# data[].attributes.headline
Noize MC — Без нас (Хіпхопера «Орфей & Эвридика») feat. Leila

# data[].attributes.subject
Noize MC — Без нас (Хіпхопера «Орфей & Эвридика») feat. Leila

# data[].attributes.attachment_link.title
Noize MC — Без нас (Хипхопера «Орфей & Эвридика») feat. Leila

# data[].attributes.headline
Антична історія Орфея і Еврідіки стала символом вічної любові і безмежної відданості. Ось уже багато століть вона надихає музикантів, поетів, драматургів, художників, скульпторів на створення безсмертних творів. 

# data[].attributes.subject
Антична історія Орфея і Еврідіки стала символом вічної любові і безмежної відданості. Ось уже багато століть вона надихає музикантів, поетів, драматургів, художників, скульпторів на створення безсмертних творів. 

# data[].attributes.body
У кожного з них своє бачення цієї історії, але в основі їх творінь лежить стародавній переказ - знаменитий міф, що дійшов до нас завдяки Публію Овідію Назону (Publius Ovidius Naso) - давньоримськиму поетові, що жив на рубежі двох епох (43 р. До н.е. - 17 р. н.е.).

# data[].attributes.attachment_link.title
Пойнтер Эдвард Джон, Орфей и Эвридика

# data[].attributes.attachment_link.title
СОШ 8 Подольск, МХК, картины, Орфей и Эвридика

# data[].attributes.body
СТИЛЬ: символізм

# data[].attributes.body
ОСНОВА ВІРША: міф

# data[].attributes.body
ВІДМІННІСТЬ ВІРША ВІД МІФУ:
зображено не силу кохання Орфея, а його поразку, адже почуття співця переконали Аїда, але не врятували Еврідіку.
«Любов Орфея не спроможна перетворити тінь у тіло, вдихнути у спустошений дух жіночу стать, розбудити у померлої жадобу до життя. Митцеві належить воскрешати коханий образ тільки у поетичному світі».
Євгенія Волощук

# data[].attributes.attachment_link.title
орфей теряет

# data[].attributes.body
Слова убогі і щоденно вжиті,-
я їх люблю, непишні ці слова.
Я їх оздоблю в барви розмаїті,
і радість в них пробудиться жива.

Своє суття, яке в собі сховали,
нам радо являть, світлі і ясні;
вони ніколи співом не бували,-
тож ввійдуть трепетно в мої пісні.
1897

# data[].attributes.headline
Орфей і аргонавти

# data[].attributes.subject
Орфей і аргонавти

# data[].attributes.body
Аргонавти - учасники подорожі за золотим руном до Колхіди.
За загальним переконанням, заволодіти золотим руном було практично неможливо. Уже сам шлях до Колхіди ряснів незліченними небезпеками.
Але те, що не під силу одній людині, якою б відважною вона не була, можна осилити спільно. Ось чому Ясон об'їхав грецькі землі та відвідав усіх знаменитих героїв того часу, просячи їх про допомогу. Вирушити разом з ним в Колхіду погодилися рівно п'ятдесят могутніх героїв.
Був серед них і прославлений музикант і співак Орфей.

# data[].attributes.headline
"Одного разу морськи

# data[].attributes.body
"Одного разу морський вітер приніс здалеку запах квітів, і аргонавти побачили в морі квітучий острів Сирен. Чудові птиці з жіночими головами сиділи на каменях, що стриміли з води біля берега, і співали людським голосом. Вони кликали втомлених моряків відпочити на квітучих луках, обіцяли спокій і насолоду, манили лагідними словами.
Море навколо острова здавалося теж ласкавим і тихим. Але весь острів був оточений мілинами і підводними скелями. Сирени співали так солодко і така чарівна сила була в їхніх піснях, що моряки, забувши все на світі, направляли своє судно до острова, розбивалися об підводні камені і гинули в хвилях.

# data[].attributes.headline
Опинившись біля остр

# data[].attributes.body
Опинившись біля острова Сирен, аргонавти теж заслухались чудесного співу і хотіли гребти до берега. Наймолодший з веслярів, зачарований сиренами, кинувся в море і загинув на каменях. Тоді Орфей взяв свою кіфару і заспівав сильним голосом, заглушаючи сирен. Він співав про відважних моряків, які перетинають простори морів і зневажають лінь і млість, про рідну землю, яка їх чекає. Слухаючи Орфея, схаменулися аргонавти та швидко минули небезпечний острів".

# data[].attributes.headline
В. Я. Брюсов 

# data[].attributes.subject
В. Я. Брюсов 

# data[].attributes.body
"Орфей и аргонавты"
Боги позволили, Арго достроен,
Отдан канат произволу зыбей.
Станешь ли ты между смелых, как воин,
Скал чарователь, Орфей?
Тифис, держи неуклонно кормило!
Мели выглядывай, зоркий Линкей!
Тиграм и камням довольно служила
Лира твоя, о Орфей!
Мощен Геракл, благороден Менотий,
Мудр многоопытный старец Нелей, —
Ты же провидел в священной дремоте
Путь предстоящий, Орфей!
Слава Язону! руно золотое
Жаждет вернуть он отчизне своей.
В день, когда вышли на подвиг герои,
Будь им сподвижник, Орфей!
Славь им восторг достижимой награды,
Думами темных гребцов овладей
И навсегда закляни Симплегады
Гимном волшебным, Орфей!

# data[].attributes.attachment_link.title
орфей і аргонавти

# data[].attributes.headline
Образ Гермеса

# data[].attributes.subject
Образ Гермеса

# data[].attributes.body
Він не дає можливості закоханим доторкнутися один до одного. Виступає посередником між двома світами. Як вища за людину ієрархія, він, з одного боку, допомагає Орфею завдяки магії співу воскресити Евридіку, а з іншого карає співця за те, що він не виконав волю богів

# data[].attributes.headline
Образ Еврідіки

# data[].attributes.subject
Образ Еврідіки

# data[].attributes.body
Побувавши у потойбіччі, вона дуже змінилася: стала чутливою, тихою, покірною, по-жіночому мудрою.
Вона уже - не та білява жінка,
оспівана колись в піснях поета,
вона уже - не пахощі й не острів
широкої постелі, бо уже
вона не власність жодного мужчини.
Її розв'язано, мов довгі коси,
і віддано, мов пробуялу зливу,
й поділено, немов запас стокротний.
Еврідіка у Рільке — символ жіночності і всього жіноцтва на землі. Такою в уявленні поета і має бути справжня жінка — “невпевнена, і ніжна, і терпляча”.

# data[].attributes.headline
55 сонетів до Орфея Рільке написав на одному подиху,  за 14 днів. Вони вийшли друком окремою книгою у 1923 році. У його трактуванні Орфеїв спів родиться з мовчання, «та вже й в самім мовчанні новий початок, знак і порух зрів» (пер. Василя Стуса); «і з того от мовчання постав новий зачин, новий закон» (пер. Миколи Лукаша).

# data[].attributes.subject
55 сонетів до Орфея Рільке написав на одному подиху,  за 14 днів. Вони вийшли друком окремою книгою у 1923 році. У його трактуванні Орфеїв спів родиться з мовчання, «та вже й в самім мовчанні новий початок, знак і порух зрів» (пер. Василя Стуса); «і з того от мовчання постав новий зачин, новий закон» (пер. Миколи Лукаша).

# data[].attributes.attachment_link.title
сонети до орфея

# data[].attributes.headline
Чотири роки минуло після смерті Еврідіки, але залишився, як і раніше, вірний їй Орфей. Він не хотів одружуватися з жодною жінкою Фракії. 

# data[].attributes.subject
Чотири роки минуло після смерті Еврідіки, але залишився, як і раніше, вірний їй Орфей. Він не хотів одружуватися з жодною жінкою Фракії. 

# data[].attributes.body
Одного разу напровесні, коли на деревах пробивалася перша зелень, сидів великий співець на невисокому горбі. Біля ніг його лежала його золота кіфара. Підняв її співець, тихо вдарив по струнах і заспівав. Уся природа заслухалась дивного співу. Така сила звучала в пісні Орфея, так полонила вона й вабила до співця, що навколо нього, як зачаровані, стовпилися дикі звірі, покинувши навколишні ліси й гори. Птиці злетілися слухати співця. Навіть дерева зрушились з місця і оточили Орфея.

# data[].attributes.attachment_link.title
орфей і природа

# data[].attributes.headline
Раптом залунали вдалині гучні поклики, дзвін тимпанів і сміх. Це кіконські жінки справляли веселе свято шумного Вакха. Все ближчають вакханки, ось побачили вони Орфея, і одна з них голосно вигукнула:             — Ось він, ненависник жінок!

# data[].attributes.subject
Раптом залунали вдалині гучні поклики, дзвін тимпанів і сміх. Це кіконські жінки справляли веселе свято шумного Вакха. Все ближчають вакханки, ось побачили вони Орфея, і одна з них голосно вигукнула:             — Ось він, ненависник жінок!

# data[].attributes.headline
Махнула вакханка тирсом і кинула ним в Орфея. Але плющ, що обвивав тирс, захистив співця. Кинула друга вакханка каменем в Орфея, але камінь, переможений чарівним співом упав до ніг Орфея, немов благаючи прощення. 

# data[].attributes.subject
Махнула вакханка тирсом і кинула ним в Орфея. Але плющ, що обвивав тирс, захистив співця. Кинула друга вакханка каменем в Орфея, але камінь, переможений чарівним співом упав до ніг Орфея, немов благаючи прощення. 

# data[].attributes.body
Все дужче лунали навколо співця крики вакханок, голосніше звучали флейти і гучіше гриміли тимпани. Шум свята Вакха заглушив співця. Оточили Орфея вакханки, налетівши на нього, мов зграя хижих птахів. Градом полетіли в співця тирси й каміння. Марно благає пощади Орфей, але його, голосу якого корилися дерева й скелі, не слухають несамовиті вакханки. Скривавлений, упав Орфей на землю, відлетіла його душа, а вакханки своїми закривавленими руками розірвали його тіло.

# data[].attributes.attachment_link.title
смерть орфея2

# data[].attributes.headline
Голову Орфея і його кіфару кинули вакханки в бистрі води ріки Гебру (Ріка у Фракії (сучасна Маріца)). І, о диво! 

# data[].attributes.subject
Голову Орфея і його кіфару кинули вакханки в бистрі води ріки Гебру (Ріка у Фракії (сучасна Маріца)). І, о диво! 

# data[].attributes.body
Струни кіфари, яку відносили хвилі ріки, тихо бринять, мов нарікають на загибель співця, а їм сумно відповідає берег. Уся природа оплакувала Орфея: плакали дерева і квіти, плакали звірі й птахи, і навіть німі скелі плакали, а ріки стали многоводнішими від сліз, які проливали вони. Німфи і дріади на знак жалоби розпустили своє волося і понадягали темний одяг.

# data[].attributes.attachment_link.title
голова орфея

# data[].attributes.headline
Все далі й далі відносив Гебр голову і кіфару співця до широкого моря, а морські хвилі принесли кіфару до берегів Лесбосу 

# data[].attributes.subject
Все далі й далі відносив Гебр голову і кіфару співця до широкого моря, а морські хвилі принесли кіфару до берегів Лесбосу 

# data[].attributes.body
(Острів на Егейському морі біля берегів Малої Азії. Родом з Лесбосу були згодом знаменитий поет Давньої Греції Алкей і поетеса Сапфо). З того часу бринять звуки чарівних пісень на Лесбосі.

# data[].attributes.headline
А золоту кіфару Орфея боги помістили на небі серед сузір’їв.

# data[].attributes.subject
А золоту кіфару Орфея боги помістили на небі серед сузір’їв.

# data[].attributes.headline
Прийшовши до тями від божевілля, вакханки спробували змити з себе кров співака в річці Гелікон, але річка пішла глибоко під землю, не бажаючи бути причетною до вбивства. Розгнівані боги засудили вбивство Орфея, і хоч життя вакханок були збережені, тіла їх перетворилися в дуби, руки - в гілки дерев, а ноги - в товсті коріння, що міцно вросли в землю.

# data[].attributes.subject
Прийшовши до тями від божевілля, вакханки спробували змити з себе кров співака в річці Гелікон, але річка пішла глибоко під землю, не бажаючи бути причетною до вбивства. Розгнівані боги засудили вбивство Орфея, і хоч життя вакханок були збережені, тіла їх перетворилися в дуби, руки - в гілки дерев, а ноги - в товсті коріння, що міцно вросли в землю.

# data[].attributes.attachment_link.title
женщина-дерево

# data[].attributes.headline
Душа Орфея зійшла в царство тіней і знову побачила ті місця, де шукав Орфей свою Еврідіку. Знову зустрів великий співець тінь Еврідіки і з любов’ю обійняв її. 

# data[].attributes.subject
Душа Орфея зійшла в царство тіней і знову побачила ті місця, де шукав Орфей свою Еврідіку. Знову зустрів великий співець тінь Еврідіки і з любов’ю обійняв її. 

# data[].attributes.body
Відтоді вони могли бути нерозлучні. Блукають тіні Орфея і Еврідіки похмурими полями, зарослими асфоделами. Тепер Орфей безбоязно може обернутися, щоб поглянути, чи йде за ним Еврідіка.

# data[].attributes.headline
Давньогрецький міф про Орфея і Еврідіку набув нового формату в спеціальній рекламній кампанії Gucci.

# data[].attributes.subject
Давньогрецький міф про Орфея і Еврідіку набув нового формату в спеціальній рекламній кампанії Gucci.

# data[].attributes.attachment_link.title
The Myth Of Orpheus and Eurydice, Part One: The Wedding | Vogue

# data[].attributes.headline
Режисером відео виступила Джіа Коппола з відомої  династії режисерів: оскароносний Френсіс Форд Коппола доводиться їй дідусем, а Софія Коппола, в арсеналі якої теж є «Оскар», тіткою.

# data[].attributes.subject
Режисером відео виступила Джіа Коппола з відомої  династії режисерів: оскароносний Френсіс Форд Коппола доводиться їй дідусем, а Софія Коппола, в арсеналі якої теж є «Оскар», тіткою.

# data[].attributes.attachment_link.title
The Myth Of Orpheus and Eurydice, Part Two: The Bliss | Vogue

# data[].attributes.headline
Сюжет міфу Коппола не змінює: Еврідіка дійсно вмирає, а Орфей вирушає за нею в Царство мертвих.

# data[].attributes.subject
Сюжет міфу Коппола не змінює: Еврідіка дійсно вмирає, а Орфей вирушає за нею в Царство мертвих.

# data[].attributes.attachment_link.title
The Myth Of Orpheus and Eurydice, Part Three: The Descent | Vogue

# data[].attributes.headline
Щоправда Царство мервих та й сам Аїд мають дещо інший вигляд.

# data[].attributes.subject
Щоправда Царство мервих та й сам Аїд мають дещо інший вигляд.

# data[].attributes.attachment_link.title
The Myth Of Orpheus and Eurydice, Part Four: The Petition of Hades | Vogue