# data[].attributes.body
Escola com a empresa

# data[].attributes.body
Individualitat

# data[].attributes.body
L’ensenyament es torna un negoci i els alumnes esdevenen clients

# data[].attributes.body
Els centres educatius competeixen entre si.

# data[].attributes.body
És difícil treure les empreses de les escoles ja que necessiten recursos a través de doblers.�

# data[].attributes.body
El funcionament de l’escola com a comunitat

# data[].attributes.body
Per a una bona organització és necessària la participació de la gent fora del equip docent.

# data[].attributes.body
Les diferents dimensions de l‘educació.

# data[].attributes.body
Hi ha més preséncia d’educació informal que de cap altra, ja que aquesta es realitza implícitament.

# data[].attributes.body
Només una petita part del nostre aprenentatge es dóna a les aules.

# data[].attributes.body
Equip cohesionat.

# data[].attributes.body
Relacionar l’escola amb la realitat

# data[].attributes.body
Confiança amb els altres docents i companyerisme

# data[].attributes.body
Realment no els importa el real aprenentatge dels alumnes, només els importa la “popularitat” i el prestigi del centre

# data[].attributes.body
Tothom aporta coneixement a l'escola. Podem aprendre tots de tots

# data[].attributes.body
L'exterior influeix a l'escola

# data[].attributes.body
Estar oberts a noves propostes, predispots als canvis

# data[].attributes.body
Comunicació a l’hora d’implantar qualsevol cosa, tots els membres de l’equip docent han d’estar d’acord.

# data[].attributes.body
Cohesió és igual a eficàcia

# data[].attributes.body
Pot haver vegades que enlloc d’un equip cohesionat té lloc una jerarquia.

# data[].attributes.body
Només si tot l'equip docent està cohesionat, el centre funcionarà. S'han de prendre totes les decisions en conjunt per seguir tots el mateix camí

# data[].attributes.body
Escola com a empresa

# data[].attributes.body
L’escola com a empresa es fonamenta en que per a aconseguir «l’eficàcia» dels sistemes d’ensenyament s’ha d’augmentar la competència entre els centres educatius i cada un d’ells ha de lluitar per a tenir més prestigi i en conseqüència més alumnes

# data[].attributes.body
A l’escola de l’empresa cal oposar-hi l’escola de la ciutat.

# data[].attributes.body
Tot i que les empreses aporten aspectes negatius al sistema escolar les técniques d’aquestes poden ser profitoses. S’ha de trobar el punt just.

# data[].attributes.body
La política de mercantilitzar l’educació té la seva lògica i fins i tot es podria dir que en alguns aspectes té la seva necessitat.
Actualment Europa veu la societat com un conjunt d’empreses o, millor dit, veu la societat com una empresa

# data[].attributes.body
Escola com a comunitat

# data[].attributes.body
L’escola com a comunitat entén el centre educatiu com un entorn integrat per diversos col·lectius de persones que porten a terme una intensa i riquíssima interacció (alumnat, professorat, especialistes, famílies, personal no docent, entitats de l’entorn, suports externs, etc.).

# data[].attributes.body
El centre educatiu ha de tenir una estructura organitzativa que garanteixi que tots els sectors que integren la comunitat educativa tinguin espais de participació, de debat i coordinació

# data[].attributes.body
Tres corrents:
1) Com a comunitat educativa personalista (LGE, 1970): insisteix en els valors de la persona i concep el centre com una comunitat educativa.

2) Com a comunitat escolar democràtica amb la participació de tots els col·lectius en la gestió (LODE, 1985). Reconeix l'existència de col·lectius diferents, i possibilita que aquests intervinguin en el govern i en la gestió dels centres.

3) L'escola s’obre a la societat i treballa amb aliances amb la comunitat. Nou escenari escolar on molts de ciutadans assumeixen rols educatius i treballen al costat dels que tenen un estatus docent (professors qualificats). Alguns són educadors voluntaris, alguns pares i avis, alguns experts de la comunitat...

# data[].attributes.body
Afavorir la participació de l’alumnat i la seva presència en estructures intermèdies contribueix a evitar un dels perills de l’organització escolar: que la reflexió sobre les estructures ens porti a veure aquestes com l’objectiu últim de les accions de millora i ens faci perdre de vista el destinatari i objecte principal de l’organització escolar: l’infant.

# data[].attributes.body
Les diferents dimensions de l’eduació.

# data[].attributes.body
L’educació formal és intencionada i planificada. Té lloc a les aules dels centres educatius oficials.

# data[].attributes.body
La intervenció educativa a l’àmbit no formal també és intencional i planificada però es desenvolupa fora de l’àmbit de l’escolaritat (centres d’esplai, escoltisme, activitats extraescolars: música, idiomes, esports, etc.).

# data[].attributes.body
La intervenció educativa informal és aquella que es produeix de forma no intencional i no planificada, en la interacció quotidiana (la lectura d’una novel·la, veure un programa de televisió, parlar amb els amics, participar en una tertúlia de cafè, etc.).

# data[].attributes.body
L’educació que rebem no ha de ser únicament informal i s’ha de deixar-lo en banda. Cal tenir educació de tot els àmbits.

# data[].attributes.body
Equip cohesionat.

# data[].attributes.body
El centre educatiu com a sistema: Entén l’escola com un sistema on tots els elements que la integren estan relacionats, de tal manera que els canvis en un element afecten a la resta del sistema i s’autoregula de manera entròpica.

# data[].attributes.body
Els sistemes presenten les característiques següents:

a) Formats per elements.

b) Cada element té una funció i es relaciona amb els altres.

c) Les relacions entre els elements varien amb els temps.

d) Quan diversos elements es relacionen i es coordinen realitzen noves funcions.

e) Reben informació de l'exterior, però també en generen.

# data[].attributes.body
Per tal de poder aplicar la perspectiva sistèmica a l’escola s’han de tenir en compte sis aspectes clau:

1)La comunicació ha de ser rica, fluida, permanent i multidireccional.
2) La interrelació: ha de ser entre tots els recursos humans, materials i funcionals.

3) La globalitat: implica la visió de conjunt. L'aula no és la unitat bàsica de l'educació formal ni cap professor pot actuar de manera aïllada

4) La dinamicitat: el procés d'interacció i interrelació té un caràcter permanent i canviant

5) L'autoregulació: el sistema té la capacitat de prendre decisions, corregir errors i autoavaluar-se

6) L'optimització: és conseqüència de la capacitat d'autoregulació.

# data[].attributes.body
Heu fet una feina excel·lent!!! Molt bona aportació de les vostres idees i bona lectura i síntesi de les idees clau. Seguiu així!!!